ANORDNANDE AV "FORTBILDNINGSKURSER 205 
taga sin man helt i anspråk, tiden för bokliga studier blir minimal och — 
detta får kanske sättas som huvudorsaken — tillgång på erforderlig fack- 
litteratur saknas. 
Ur ovan anförda synpunkter skulle det vara synnerligen förmånligt, ja, 
man kan säga av absolut grundläggande betydelse för ernående av fullgott 
resultat av kurserna, att dessa spridas över en längre tidrymd; minst 1: 
dagar. Beräknas två föreläsningstimmar pr dag skulle på så vis under 
12 arbetsdagar föreläsningarna omfatta c:a 24 timmar. 
Genom en sådan förlängning av tiden vunnes ju även den fördelen, ati 
de olika ämnen och vetenskapsgrenar omfattande föreläsningarna ej allt- 
för mycket behöva sammanblandas, utan en viss tid av hela kursen kan an- 
slås till skogsmatematik, en till skogsskötsel o. s. v. Samtidigt kan även 
antalet föreläsningar i någon mån ökas. I det fallet får man emellertid 
formulera sina önskemål med en viss försiktighet. Kurserna böra näm- 
ligen ha formen av fortbildningskurser, ej på något sätt av repetitions- 
kurser. I kursen få med andra ord ej några allt för långt tillbakagri- 
pande föreläsningar förekomma, utan vad som huvudsakligen skall be- 
handlas är de nyare synpunkter och resultat, som framkommit sedan kurs- 
deltagarna avslutade sina studier. Detta medför naturligtvis det kravet 
att kursdeltagarna skola vara så vitt möjligt jämnåriga, och att alltså ett 
år kurserna avses för äldre, ett följande år för något yngre deltagare. 
Naturligtvis måste förutom de speciella föreläsningarna någon eller 
några allmänt orienterande förekomma, i och för vinnande av kon- 
nektion med kursdeltagarnas äldre kunskaper. Dessa inledande föreläsnin- 
gar borde då gripa över samtliga de skogsvetenskapliga områdena och i 
all korthet antyda hur utvecklingen fortskridit. 
Vi äro därmed inne på frågan vilka ämnesgrupper som böra ifråga- 
Kkommansamtrn vilken utsträckning dem hora behandlas) Som det 
första och nödvändigaste kunna vi utan tvekan sätta markläran. ÅÄ ena 
sidan spela ju markspörsmålen en grundläggande roll såväl vid alla be- 
ståndsvårdsåtgärder som framför allt vid planläggningen av avverkning- 
arnas förande. ÅÄÅ andra sidan kan man säga att densamma efter Skogs- 
institutets omorganisation år 1916 kommit på ett helt annat plan än förut 
tack vare de nya lärarkrafter som tagit ämnet om hand. Dess upptagande 
vid här ifrågavarande föreläsningskurser torde alltså få anses synnerligen 
väl försvarat. Av de redan hållna kursernas program framgår för Ööv- 
rigt genast, att detta förhållande till fullo erkänts. För länsjägmästarna 
behandlade exempelvis ej mindre än 5 av 8 föreläsningar just markläre- 
spörsmål. Foörutsätta vi att kurserna komma att omfatta c:a 24 föreläs- 
ningstimmar, torde 8 timmar kunna ägnas åt detta ämne. 
Nästa ämne, som bör upptagas till behandling är skogsmatematiken. 
I9. — Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1919. Serien A. 
