270 L. MATTSSON MÅRN 
att tillskriva Högskolan och dess styrelse. I varje fall torde en del av ar- 
svaret falla på det utgående unga släktet och då främst på de från högre 
kursen utexaminerade eller med andra ord herrar extra jägmästare. Det 
är ju nämligen åtminstone delvis ur deras led som docenterna böra utgå. 
Jag måste emellertid medge att docenttjänstgöringen, åtminstone med 
det nuvarande docentstipendiet å 2,500 kronor, är föga lockande, även om 
den i allmänhet torde kunna kombineras med annan tjänst. Denna sida 
av saken kommer emellertid att betydligt förbättras om den i statsverks- 
propositionen upptagna höjningen av docentstipendiet till 5,000 kronor, går 
igenom.! I så fall återstår endast den fordran, att docenten tillförsäkras 
möjlighet att efter eventuell återgång till praktisk tjänst så hastigt som 
möjligt återhämta vad han förlorat, d. v. s. han bör tillförsäkras särskilt in- 
struktiv praktisk tjänstgöring. Under sådana förhållanden blir docentens 
ställning mera eftersträvansvärd och därmed kan man hoppas att intresset 
för institutionen i motsvarande grad ökas. 3 
Men även om på så vis en ökning av lärarkrafterna möjliggöres, skall 
säkerligen det alltjämt ökade arbetet vid Skogshögskolan ej låta mycket 
av krafttillskottet komma fortsättningskurserna tillgodo. 
Däremot finnes även ett annat sätt att öka antalet tillgängliga lärarkraf- 
ter. Jag avser då att, såsom redan hittills skett men kanske i än större 
utsträckning, söka erhålla hjälp från Statens Skogsförsöksanstalts sida. 
Dess tjänstemän ha redan skyldighet att vid Skogshögskolan föreläsa över 
vid Försöksanstalten utförda arbeten. Förslagsvis har det varit påtänkt 
att koncentrera dessa föreläsningar tili en tidrymd av några veckor för att 
på så vis kunna bereda tillfälle för utomstående att åhöra serien. Dessa 
föreläsningar torde dock knappast kunna påräknas för fortsättningskur- 
serna. De behövas säkerligen för Skogshögskolans elever och torde audi- 
toriet endast med svårighet kunna ökas med deltagarna i en fortsättnings- 
kurs. Försöksanstaltens tjänstemän torde däremot mot ersättning kunna 
påräknas med lika stor säkerhet som Högskolans professorer. 
Om alltså docentinstitutionen vid Skogshögskolan tänkes fullt utnyttjad 
samt tjänstemännen vid Statens Skogsförsöksanstalt intresseras för kur- 
serna ifråga kan möjligen frågan om föreläsare för specialkurserna 
ordnas även om dessa relativt ofta återkomma. Svårigheter torde det 
emellertid alltid bereda, vartill kommer besvärligheterna med rekryteringen, 
varigenom deltagareantalet nedbringas, föreläsarnas arbetsförmåga ej ut- 
nyttjas, kurserna fördyras, och dessutom dessa ej kunna beröra så stor del 
av det skogliga forskningsområdet som önskvärt vore. Allt detta trots 
det att något verkligt behov av sådan specialisering knappast kan påvisas 
föreligga. Det torde därför ur alla synpunkter vara lämpligast att inrikta 
" Sedan detta skrivits har som bekant den föreslagna höjningen av Riksdagen godkänts. 
