296 AXEL S. SABROE 
Naar alt Treet er maalt og nummereret udferdiges Raftingskontrakten, 
hvorefter Raftsmanden faar Lov til at gaa ned til Paknampho, hvor For- 
toldningen skal finde Sted og Afgiften til Staten betales. Arbejdet 
med Opbindingen maa jo ske saa hurtigt, saa Raften kommer ned til 
Paknampho, inden Vandet i Floden er falden for sterkt. Nedenfor Pak- 
nampho varierer Vandstanden ganske vist en Del i Regntiden; men 
Rejsene. merkes ikke saa sterkt der, da Sumpene har reguleret Vand- 
m&ngden; men selv fra Sawankaloke og nedefter er der midt i Regn- 
tiden altid saa meget Vand, at Rafterne kan flyde. 
Raftingsarbejdet er til Tider meget anstrengende og krever en ikke 
ringe Ovelse, da Strommen er sterk og Floden bugtet og paa sine Ste- 
der meget sn&ever. Selv om Raften er noget elastisk, gennemvevet 
som den er med Rattan, brekker den meget let, hvis den kommer 
lidt paa tvers af Strommen i en Krumning, og er der först gaaet Hul 
paa Raften, resulterer det oftest i, at den brekker helt i Stykker, og 
de losrevne Stammer hurtigt foöres ned med Strommen. I heldigste Til- 
felde slipper Raftsmanden med at betale Salvingspenge paany og koste 
ny Rattan; men hyppigt sker det, at en Del Stammer gaar tabt, dels ' 
ved af sig selv at drive ind i Sumpene, dels ved at Tommertyvene 
hjelper dem derind for at gemme dem og skere dem op i den torre 
Tid. Opskering af Teak i disse Egne er ganske vist forbudt uden ser- 
lig Tilladelse fra Forest-Department; men Embedsmändene i Mellem- 
Siam har, med Undtagelse af de faa Forest-Officers, en forbavsende 
Ovelse i at lukke Ojne og Oren. 
Rafterne gaar kun om Dagen og fores frem af den sterke Strom. 
Der er til Stadighed en eller to Mand posterede ved Aarene forude for 
at styre, medens de andre i vanskelige Tilfelde hjälper til med lange 
Stager. Om Aftenen, naar der skal fortojes, eller naar det i et brat 
Sving er onskeligt at mindske Raftens Fart, svommer en Mand ind til 
Bredden med en tynd Rattan og trekker den ene Ende af det lange 
Rattantov efter sig. Tovet fastgores enten om et Tre eller om en 
Stage, som Manden jager skraat ned i Dyndet og tynger ned ved at 
legge sig paa den. Den anden Ende af Tovet legges om Paullerten i 
Raftens Agterende, og der fires nu af, til Raftens Fart er mindsket 
tilstrekkeligt, eller Raften er svinget ind til Land, hvis den skal for- 
tojes. I sidste Tilfelde maa Tovet dog gores fast nogle Gange, for 
Raften stopper helt. 
Som Eksempel paa Farten kan nevnes, at Rafterne i Almindelighed 
er 10 Dage om at komme fra Paknampho til Bangkok i December Maa- 
ned, altsaa paa et Tidspunkt, hvor Vandm&ngden aftager. Ad Flod- 
vejen er der henved 400 km mellem de to Steder. 
