LITTERATUR Xx83 
först en sänkning för 2 å 3 års kvistar med därpå följande stegring och 
slutligen fall. 
För både barrlängd och skottlängd gäller dessutom, att tendensen hos en 
viss gren att utbilda barr eller årsskott av viss längd förhåller sig synner- 
ligen konstant under på varandra följande år. Detta samband åskådliggöres 
bäst genom en korrelationsfaktor. I medeltal når denna en storlek av + 
0,954 + 0,007, d. Vv. sS. sambandet är av en styrka, som ytterligt sällan an- 
träffas mellan biologiska företeelser. Även påvisas en rätt stark korrelation 
mellan skottets och de därpå fästade barrens längd. 
Författaren undersöker så perioden för blomningen och de olika grenarnas 
benägenhet att utveckla han- och honblommor. Slutligen diskuterar han sam- 
bandet mellan de olika undersökta företeelserna. Det visar sig då till en 
början, att honblommor endast utvecklas å skott med absoluta barrlängder 
överstigande ett visst mått. Detta gäller grenar av såväl andra som tredje 
ordningen. Di grenar av tredje ordningen i allmänhet ha svagare utbildade 
barr än sådana av andra ordningen följer härav, att honblomningens intensi- 
tet hos de förra är betydligt svagare än hos de senare. Detta förhållande 
har även tidigare i avhandlingen påvisats, Vid fortsatt studium erhålles så 
det resultatet, att, om skotten ordnas efter stigande barrlängd, kommer den 
så bildade serien att omfatta först en grupp, de kortbarrigaste, av helt sterila 
grenar. Så följer en grupp hanblommande skott. Å de långbarrigaste skot- 
ten inom denna grupp anträffas stundom även honblommor. Detta dock 
endast under år med riklig blomning. Vid svagare blomning utbildas här i 
stället en grupp sterila grenar. Slutligen bära de långbarrigaste skotten hon- 
blommor. 
Efter det ovanstående ligger det ju nära till hands att sätta blomningen i 
förbindelse med mängden utvecklade skott av visst slag. Detta finner även 
stöd i det förhållandet, att medelbarrmassan för hanligt blommande grenar 
under de undersökta åren hållit sig i det närmaste konstant ehuru densamma, 
beräknad för samtliga skott, varierat högst betydligt. De ifrågavarande han- 
ligt blommande skotten synas vara sådana, vilka utmärka sig för den största 
barrmassan i förhållande till skottlängden. Detta gäller den hanliga blom- 
ningen, Den honliga däremot synes stå 1 det närmaste samband med knopp- 
utvecklingen. 
Avhandlingen gör på intet vis anspråk på att lämna några slutgiltiga 
resultat. Den har helt enkelt karaktären av en för ernående av grundligare 
kännedom om det skogliga materialet nödvändig förundersökning. TI fråga 
om behandlingen av det tillgängliga materialet kan den ställas upp som 
efterföljansvärt exempel. Frågan är, om ej en del vore även för svenska 
forskare att hämta ur densamma, exempelvis vid fastställandet av rasskillnaden 
mellan norrlands- och sörlandstallen, vid studiet av provenienskulturer och 
flera liknande undersökningar. Lal 
TIDSKRIFTSÖVERSIKT. 
Skogsteknologi. 
Ur tjärbränningens historia. Uppsatser i skogsbruk; redigerade av 
Finska Skogsvårdsföreningen Tapio, häfte 2, 1919, av EMIL VESTERINEN. 
Redan i mitten av 1700-talet brändes ända till 80,000 tunnor tjära pr år 
