Ox SKOGSPOLITISKA INLÄGG 
skogar m. fl. samt häradsallmänningar av styrelserna fastställda hushållnings- 
planer, vilka skulle till honom insändas, samt eventuellt söka ändring i dem 
hos Kungl. Maj:t; a// på framställning av vederbörande skogsvårdsstyrelse för- 
ordna lämplig person att upprätta förslag till sådana hushållningsplaner sam? 
art med råd och upplysningar tillhandagå styrelserna i deras verksamhet. 
V. Bland de skador och faror, för vilka våra skogar äro utsatta, äro skogs- 
eldar och insektshärjningar att beakta för sig. I fråga om botandet av upp- 
komna skador är det ingen skillnad mellan skador genom eld eller insekter 
eller genom andra faktorer, och det är ett sådant bofande som de förut be- 
rörda bestämmelserna i 3 $ av förslaget angående vård av enskildes skogar 
avse. Beträffande ett förekommande eller hämmande av skada torde det där- 
emot endast vara mot skogseldar och insektshärjningar som lagbestämmelser 
äro möjliga. Även därutinnan föreligger en likhet, att de mot dessa skade- 
görelser riktade åtgärder icke alltid kunna anknyta sig till allenast den ene 
eller andra ägarens skog, utan ofta måste sträcka sig över flera ägares om- 
råden och på vart och ett av dessa stå i överensstämmelse med vad som 
åtgöres på de andra. I annat fall bliva åtgärderna lätt utan effekt. Likasom 
förhållandet är med skogseldslagen hava därför bestämmelser angående åtgärder 
till förekommande och hämmande av insektshärjningar ansetts böra avfattas i en 
särskild lag. Ett. annat förfarande hade också måst innefatta det föga till- 
talande sättet att införa bestämmelserna 1 ämnet i varje av de olika lokala 
skogsvårdslagarna. — Innehållet i förslaget är följande. När förödelse genom 
insekter varsnas i en skog eller fara för sådan förödelse yppas, skall under- 
rättelse utan dröjsmål ske till skogsvårdsstyrelsen. Denna skall då föranstalta 
om undersökning, och därvid kunna två olika fall uppstå. Det kan befinnas, 
att för förödelsens eller farans bekämpande ej erfordras andra åtgärder än 
som med hänsyn till därmed förenade arbeten och kostnader kunna och böra 
utgöras av vederbörande skogsägare, och då äger styrelsen föreskriva dessa 
åtgärder. Skogsägaren är skyldig att beträffande sin skog och mark vidtaga 
dem, eller, om styrelsen ansett behövligt förordna särskild ledare av arbetet, 
att tillhandahålla folk, körslor och vanliga redskap, såsom yxor, sågar och 
spadar, samt i övrigt ställa sig föreskrifterna till efterrättelse. Eventuellt får 
styrelsen låta verkställa åtgärderna på den försumliges bekostnad. — Det 
andra fallet åter är, att förödelsen eller faran är av sådan omfattning, att 
större arbeten och kostnader krävas — man tänke exempelvis på nunnans 
härjningar. Då har styrelsen antingen att själv föranstalta om åtgärder eller 
att gå in med anmälan till Kungl. Maj:t, som förordnar lämplig person att 
leda det hela, anslår medel m. m. Skogsägaren skall i detta fall, i den mån 
han icke själv vidtager eller deltager i åtgärderna, vara pliktig tåla att de 
genom arbetsledningens försorg verkställas på hans mark. För arbetet kan 
han sedan bliva ersättningsskyldig med belopp, som bestämmes av Konungens 
befallningshavande, och vid bestämmandet härav skall hänsyn tagas till det 
skogsvärde, som genom åtgärderna måste anses räddat åt honom; ävensom 
till, huruvida "han undandragit sig att i skälig mån deltaga 1 åtgärderna. 
Vidare meddelas bötes- och åtalsbestämmelser. 
VI. Nästa förslag avser upphörande av kronans rätt till storverksträd och 
ekar å häradsallmänning. Detta upphörande har tänkts böra förknippas med 
en syn och värdering genom gode män av de träd, som vid tiden för upp- 
hörandet finnas på allmänningarna, såvida kronan det påfordrar, och på 
