1307X LITTERATUR 
kanthygge ständigt fortskrider. KUBELKA har ändrat om metoden till 30 å 
50 meter breda blädningsremsor (Streifen) i kulissformig anordning och med 
ett fåtal utgångspunkter. j 
Förf. framhåller liksom alla blädningsentusiaster, att hans metod är använd- 
bar under alla förhållanden och för till målet: en god föryngring på ett 
snabbt sätt. Avsiktligt gör han dock ingen direkt jämförelse mellan Blen der- 
saumschlag och Femelstreifenschlag för att icke uttala subjektiva me- 
ningar. Han rekommenderar i stället båda metoderna till objektiv prövning 
av andra. 
Arbetet sönderfaller i fyra huvudavdelningar. Den första delen behandlar 
grunderna för en modärn skogshushållning. Han berör här först den mo- 
därna skogshushållningens uppgifter och varnar för varje schablonmässighet. 
Han är ivrig anhängare av blandbestånd och varnar kraftigt för rena gran- 
föryngringar — även i grantrakter. Inblandning med lärk finner han mycket 
förmånlig, och i övrigt skall markens alla växlande slag beträffande bonitet 
och fuktighet utnyttjas till det yttersta för alla trädslag, d. v. s. det bästa 
möjliga trädslaget användas. Han behandlar närmare förutsättningarna för 
införandet av en sådan här modärn skogshushållning. I detta sammanhang 
«talar han också om skogsskötselns nuvarande och framtida mål. Han visar 
sig här även vara något påverkad av Mavyr och pläderar för småbestånd — 
»Kleinwirtschaft>. 
Sedan övergår förf. till att ingående behandla sin speciella metod, der 
Femelstreifenschlag. Den skärskådas från olika synpunkter i ej mindre än 
40 olika småkapitel. Han delar upp föryngringstrakten i 30—50 meter 
breda bälten, vars gränser han märker ut genom målade ringar å träden. 
Föryngringen inledes genom att i exempelvis vart 4:de bälte upptagas »för- 
yngringshål» (Löcher), bredden lika med skogens höjd, eller luckor (Licken), 
vars bredd är halva skogens höjd. Dessa runda eller hellre ovala hål och 
luckor fördelas tämligen jämnt i bältet, dock ej schablonmässigt. Mellan 
vart 4:de bälte liggande område förblir orört förutom nödvändiga förberedelse- 
huggningar. Så snart föryngring inträder, som behöver ljus, utvidgas luckorna 
genom några kantträds borttagande. Förf. framhåller, att enligt hans metod 
får avverkningstrakten form av bälten, medan själva uttaget »Nutzungsform» 
sker genom luckhuggning eller gruppvis blädning. KUBELKAS metod skulle 
närmast kunna kallas för ett mellanting mellan vår vanliga, vad vi kalla 
luckhuggning, och WAGNERS kantblädning. Eller man skulle också kunna 
karaktärisera hans metod som en i system satt ordnad luckhuggning. 
Det utmärkande för KUBELKA är vidare, att han ej, som de flesta blädnings- 
entusiaster, prompt skall hava föryngringen gratis genom självsådd utan några 
direkta åtgärder. KUBELKA tillgriper i stället resolut markberedning genast i 
sina luckor och under vissa förhållanden planterar eller sår han i dem. Han är 
visst ingen fanatiker mot skogsodlingar utan endast motståndare till (större) 
hyggen. Han framhåller huru mycket bättre planteringarna utveckla sig i 
luckorna än på hyggena. I förra fallet få plantorna det ljus, de lagom skola 
ha, och komma aldrig, såsom t. ex. gran och silvergran å de större hyggena 
att stå i »stamp». Hans huvudinvändning mot varje slag av trakthuggning 
är dess schablonmässighet. Fördelen med trakthuggningen genom den ord- 
ning och reda den giver, söker förf. nå, som det synes på ett lyckligt sätt, 
