182 Xx ETT TERATUR 
man icke skulle anse för möjliga. De erfarenheter, som man vunnit av in- 
tensivt vårdade blädningsskogar i Schweiz och vid finare grupphushållning 
i Baden må tjäna som bevis för detta påstående. Man finner där barrskogs- 
bestånd, som med intensiv blädning ge en tillväxt av 12 kbm per har, och 
i omsorgsfull luckhuggning i silvergransbestånd förekommer tillväxt av över 
15 kbm per har, under det att den genomsnittliga produktionen i barrskogar 
vid trakthuggning i likåldriga bestånd sällan ge mer än 4—5 kbm.» Den 
haltande jämförelsen är alltför påtaglig! En intensiv beståndsvård i trakt- 
hyggesskogen skulle nog driva upp tillväxten i denna också mycket över 
4—5 kbm! Förf. behandlar vidare utbytet i penningar vid blädningsbruket 
— d. Vv. s. förräntningen — som han finner bli bättre. Han skildrar också 
följderna av kalavverkning på stora ytor 1 jämförelse med dem genom en 
intensiv småbeståndshushållning samt sammanfattar fördelarna med sitt system 
på följande sätt: 
Större stegring i nettoavverkningen utan minskande av själva »skogssubstan- 
sen»; metodens användbarhet under alla förhållanden, såväl vid storskogsbruk 
som vid mindre skogsbruk och fullständiga ersättande av den vanliga bläd- 
ningshushållningen; största möjliga skydd mot skador och insekter; enkel 
kontroll över hushållningens resultat, över skogskapitalet och dess förräntning; 
skogsmarkens bibehållande och ökning vad beträffar dess produktionsmöjlighet 
samt bibehållande av skogens skönhet i alla sina delar. 
Till sist framhåller författaren, att vi icke må nöja oss med en förräntning 
av skogskapitalet med 21/,—3 2 under hänvisning till placeringens säkerhet. 
Våra skogsmän måste sköta sig så, att avkastningen åtminstone motsvarar den 
räntefot, som goda och säkra värdepapper kunna giva. 
Vid införandet av en sådan naturlig hushållningsform, vilken liksom Fe- 
melstreifenbetrieb erbjuder sådana fördelar, måste den stora skogsägaren göra 
början och vara banbrytare; den mindre skogsägaren skall sedan av sig själv 
komma efter, framhåller förf. med rätta. 
Med en del påtagliga överdrifter, upprepningar och longörer innehåller 
boken många tänkvärda uttalanden samt en mångfald små detaljer av värde. 
Referenten håller visserligen före att det mera är genom själva beståndsvården, 
som framtiden skall få skåda ett intensivt, produktionskraftigt och ränta- 
belt skogsbruk, än genom avverkningstekniken för övrigt. Men det hindrar 
ej, att varje genomtänkt förslag till ett verkligen ordnat blädningsbruk är av 
stort värde. ”Trakthuggningen i sin gamla schablonmässiga form utan intensiv 
beståndsvård är för alltid död som hushållsbruk, den kan på sin höjd vara 
en exploateringsmetod för övermogna skogar. (GRNSCT 
Tapios uppslagsbok. Hjälpreda för skogsägare och skogsmän. Utgiven av 
Finska Skogsvårdsföreningen Tapio. Hälsingfors 1918. Simelii arvingars 
boktryckeri. 100 sid. Pris bunden i grov tygpärm 4 fmk. 
I vårt land utgav byråchefen J. O. AF ZELLEN på sin tid »Fickbok för 
skogsmän», som fyllde ett länge känt behov och snart blev utsåld. Några 
yngre skogsmän, som stått AF ZELLÉN nära, Övertogo förlagsrätten, men blevo 
aldrig i tillfälle att utgiva fickboken, då de skingrats till krävande befattnin- 
gar på olika håll. 
Sedermera utgåvo jägmästarna JOHAN DAHLGREN och GÖSTA KUYLENSTIERNA 
under två år sin bekanta skogskalender, vilken i viss mån motsvarade en 
