SKOGSADMINISTRATION ADD 
veden, till cirka 75 24 bestående av sulfatved, har däremot till cirka hälften utgjorts 
av torr och rötskadad ved. 
En sammanställning av denna leverans, som under de tre åren 1916—1918 fullgjorts 
från Idre, Särna, Transtrands, Älvdalens Östra och Älvdalens Västra revir, visar föl- 
Jande resultat med hänsyn till däri ingående olika slags virke: 
Sulfatved, frisk...... — 23,628 kbin. 
IE 27,243 kbm. —- 
» rötskadad 13,430 » 40,673 kbm. 64,301 kbm. 
» torr 
Sulfitved,, frisk. 4 — 20,379 kbm. — 
» rötskadad — 2,603 >» 225082 S:a 87,283 kbm 
Motionärens gjorda jämförelse mellan det för detta virke erhållna pris och de för 1:a 
pappersmasseved betalda topp-priser äger alltså icke berättigande. 
Under meddelande att den behållna avkastningen från statsskogarna i Norrland och 
Dalarna från år 1909 till och med år 1916 ökats med nära 13 miljoner kronor, framhåller 
motionären, att inför så lysande resultat man gärna finge den uppfattningen, att stats- 
skogsförvaltningen förmått fullt utnyttja de senare årens gynnsamma konjunkturer på 
världsmarknaden, i följd varav varje förslag om ändring av driften vore opåkallad. Vid 
närmare granskning av förhållandena gåvos emellertid starkt stöd för en annan åsikt. 
Enligt motionärens mening vore nämligen det gynnsamma resultatet beroende allenast 
till en mindre del på den inträdda prisstegringen å virket, under det att orsaken härtill i 
huvudsak vore att finna dels i hastig ökning av avverkningsbeloppen dels ock i besparade 
utgifter för skogsvårdsarbeten vilka senare skulle hava till viss del eftersatts. Motio- 
nären beräknar sålunda att av nettobehållningen av ptatsskogsdriften år 1916 — 
20,477,262 kronor — ett belopp av cirka 8,900,000 kronor härrört från den inträdda pris- 
stegringen å virke, under det att den starka stegringen av nettoinkomsterna i övrigt från 
statens skogar under tiden 1909—1916 varit beroende av andra nyssnämnda orsaker. 
Beträffande den ökade inkomsten från de höjda avverkningarna göres följande kalkyl: 
mängden försålt virke från statsskogarna i Norrland och Dalarna har sprungit upp till 
något mer än dubbelt på de 8 åren 1909—1916 ; en fördubblad avverkning bör motsvaras 
av en ungefärligen dubbelt så stor nettovinst; även om virkesprisen varit oförändrade 
från 1909 till och med 1916 skulle nettoinkomsterna sistnämnt år bort uppgå till 2X 
1908 års nettoinkomst eller 5,359,172 = 10,718,344 kronor enbart på grund av den ökade 
avverkningen. Då nettobehållningen för år 1916 uppgick till 20,477,262 kronor, äro därav 
sålunda 20,477,262 — 10,718,344 ="'9,758,918 kronor att hänföra till andra omständighe- 
ter än avverkningarnas ökning. 
Motionärens uttalande, att den under de 8 åren fördubblade avverkningen borde, om 
man bortser från stegrade virkespris, motsvaras av en ungefärligen dubbelt så stor netto- 
inkomst, kräver en bestämd gensaga. Det torde icke vara för motionären obekant, dels 
att de ökade avverkningsbeloppen utgjorts till mycket betydande del av såväl smärre 
virkessortiment av mindre rensnings- och gallringsträd som ock torr skog samt avfall 
från äldre avverkningar, vilket allt virke omkring år 1909 hade intet eller i vissa fall ringa 
ekonomiskt värde, och som, om 1909 års virkespriser fortfarande varit gällande, alltså i 
allmänhet icke hade kunnat avverkas, dels att just på grund av den inträdda prisstegrin- 
gen avverkningarna kunnat förläggas och även till mycket stor del förlagts till sådana 
av avverkning förr i stort sett oberörda trakter, som äro belägna antingen på längre 
avstånd från flottled eller ock omkring flottledernas översta distrik eller mera dyrflot- 
tade bivatten. — Sådant förläggande av avverkningarna har skett särskilt på det att i 
skogsvårdens intresse gamla hyggestrakter, från vilka förut avverkats allenast grövre 
träd, samt försumpade marker skulle kunna genomgås med rensningshuggning av smärre 
virke, som förr icke kunnat med vinst tillvaratagas. — Nedanstående jämförelse emellan 
avverkningsbeloppen år 1909 och år 1916 inom de skilda distrikten visar jämväl, att av- 
verkningsökningen varit betydligt större i de nordligaste distrikten än i de sydligare. I 
de förra voro avsättningsmöjligheterna för smärre virke förstnämnt år så gått som inga, 
men på grund av dels här förut berörda, av styrelsen vidtagna åtgärder för vinnande av 
avsättning inom "de två nordligaste länen av pappersmassevirke, dels den under senare 
åren inträdda prisstegringen ha jämförelsevis betydande mängder sådant virke numera 
