RECENSIONER. 
E. GAYER: Sortiments- und Wertzuwachsuntersuchungen an Tannen 
und Fichtenstämmen. Mitteilungen aus den Forstlichen Versuchswe- 
sen, Badens.  Heft. I.” Karlsruhe iron 
Ovanstående arbete utgavs av trycket redan år 1912. Det kan ju där- 
för förefalla något omotiverat att nu, sju år senare verkställa en recension 
av detsamma. Som emellertid mig veterligt arbetet ej hittills omnämnts i 
svenska tidskrifter, kan jag ej neka mig nöjet att presentera detsamma för en 
något bredare publik, allrahelst som däri en del problem beröras, vilka här i 
Sverige under senare åren bragts ett betydande steg närmare sin slutliga lös- 
ning. Jag avser då sortimentsbestämningen å stående träd. 
Sortimentsutredningen har kommit att spela allt större och större roll inom 
skogsuppskattningen, i mån som virkespriserna stegrats, och därför större ford- 
ringar lagts å värderingen av beståndet samt över huvud taget i mån som 
mera affärsmässiga synpunkter börjat anläggas på skogsskötseln. För svenska 
förhållanden ha vi ju de på resultatet av JoNSoNns undersökningar uppbyggda 
sortimentstabellerna med deras grafiska utvecklingar, RYDBECK (rec. Skogs- 
vårdsföreningens tidskrift 1916, h. II), RONGE och MATTSSON samma tidskrift 
1916 och slutligen de stora grafiska apteringstablåerna som 1918 utgåvos av 
JONSON. 
För tyska förhållanden är det senaste arbetet den år 1916 av FLURY från 
schweiziska försöksanstalten publicerade undersökningen över gran, silvergran 
och bok (rec. Skogsvårdsföreningens tidskrift h. 12, 1916). De närmast före- 
gående äro ovanstående och en 1914 av WIMMER, publicerad undersökning 
å bok. Båda dessa ha utgått från badensiska försöksväsendet. 
GAVER utgår från viss fastställd klassificering av de utfallande sortimenten, 
den s. k. Heilbronnersorteringen, enligt vilken huvudklasserna »Stämme, Ab- 
schnitte und Stangen» urskiljas och dessa återigen efter dimensionen uppdelas 
i klasser I, II, III o. s. v. Hans undersökning avser fastställande av den 
dimension och höjd, som fordras, för att en stam skall lämna olika slag av 
till »Stämme» hänförbara sortiment. I detta avseende intar han alltså en mera 
bunden ställning än FLurY. Denne söker nämligen ange var å viss stam 
viss dimension, vilken som helst, är belägen. 
I ett annat avseende gör han emellertid sin undersökning mera detaljerad 
än. FiruryY. Han urskiljer nämligen olika växtfylligheter hos stammarna, be- 
stämda enligt SCHIFFELS metod med hjälp av oäkta formkvoten, d. v. s. förhål- 
landet mellan stammens diameter vid verkliga mitten och brösthöjdsdiametern. 
Han går således ett steg längre än FLURY, som ju endast bestämmer stora 
medeltal, utan att taga hänsyn till den individuella formen. 
