SNÖBROTT OCH TOPPRÖTA HOS GRANEN x 181 
uppgörande ej förutsedda, men sedermera inträdda förhållanden, berättiga till 
krav på viss revision och jämkning av den. gamla planen. I fråga härom 
måste saken dock prövas 1 vart och ett särskilt fall. 
Professor T. Lagerberg: Jag kanske borde framhålla, att resultatet av 
mina undersökningar över topprötorna hos granen fått en mera ideel formu- 
lering, i vad mån det kan omsättas i praktiken beror givetvis på många andra 
törhållanden. Jag har själv endast haft i ögonsikte att utreda rötans skadlig- 
het för den snöbrutna stammen i och för sig. Det är alltså naturligt, att 
behandlingen av den snöskadade skogen bör bli olika på olika trakter. 
Vill man lämna snöbrutna träd som skydd för underväxt eller rent av som 
fröträd, som hr Beronius framhöll, så är det givet att härför intet hinder 
möter. Men det är i detta fall andra principer, som bli bestämmande för 
trädens kvarlämnande. 
Min avsikt med hela denna undersökning har varit att visa, att vådan av 
snöbrott är mycket större, än vad man på en del håll kanske föreställt 
sig, och att det därför bör tas under allvarligt övervägande, om icke bestånds- 
vården i framtiden borde reagera på annat sätt mot dessa skador, än vad 
den hittills gjort. 
Skogschefen Ernst Andersson: För att undvika ytterliga missförstånd ber 
jag få påpeka, att jag i mitt anförande yttrade mig företrädesvis om utgallring 
av toppbrutna träd. Om då på vissa trakter så stor del av skogen är topp- 
bruten, att större ytor skulle kalläggas genom samtliga toppbrutna träds av- 
verkning, så måste man givetvis väga den eventuellt ökade föryngringssvårig- 
heten mot den förlust, som topprötan vid sin tillväxt medför, innan avverk- 
ningsformen fastställes. Huvudsaken är att topprötan ej kan bagatelliseras. 
Jägmästare G. Beronius: Jag vill framföra mitt vördsamma tack till byrå- 
chefen Hermelin, för att han varit vänlig att upptaga min fråga till besva- 
rande. Jag beklagar dock, att jag icke kan godkänna byråchefen Hermelins 
skäl för vägran att uttaga den snöskadade skogen såsom extra avverkning. 
Grunden för den ordinarie avverkningens storlek under en indelningsperiod 
är ju proportionen mellan växtlig, oväxtlig och skadad skog. Om nu genom 
en naturkatastrof denna proportion i större utsträckning förändras, så förelig- 
ger 1 och med detta utan tvivel ett absolut berättigat skäl för att under resten 
av indelningsperioden en tillfällig höjning av avverkningsbeloppet skall äga 
rum, som zcke får givas formen av en förskottsavverkning och därigenom fram- 
deles minskande ingripa på en förut såsom behövlig fastställd realisationspro- 
cent av oväxtlig och skadad skog, utan som bör berättiga till ett effektivt 
höjande av densamma, om. ej dyrbart virke skall förstöras. En taxering en- 
bart av de skadade bestånden med frånskiljande av de toppbrutna granarna 
kunde ju säkerställa beräkningarna. 
Länsjägmästare Ernst von Porats donationsfond. 
Ansökningar om erhållande av pension från nämnda fond ingivas före den 
20 november till Styrelsen för Svenska Skogsvårdsföreningen, adress Jakobs- 
bergsgatan 9, Stockholm. Ansökan skall vara åtföljd av intyg från veder- 
börande myndighet om sökandens medellöshet. Rätt till erhållande av pension 
äger behövande änka efter länsjägmästare eller efter från Skogsinstitutets 
högre kurs utexaminerad person eller efter person med motsvarande utbildning. 
