LITTERATUR x 189 
Was ist denn jetzt Mode: Saat oder Pflanzung? M. KIiEnriz. Zeitschr. 
f. Forst- und Jagdwesen 1919, h. 38. 
Förf. är en utpräglad anhängare av plantering. Han omnämner exempel 
på då i två—fleråriga sådder tallplantorna gått ut. Rotsystemet blir vid sådd 
ej så naturligt å mager mark, där rötterna sträva att följa den mera humus- 
rika ytan. Vid planteringen blir humusen bättre omrörd, och rötterna få här- 
igenom en mera normal utveckling på djupet. Förf. påvisar också huru vid 
användningen av kilspaden den plantan närmast omgivande jorden och den strax 
under planthålet befintliga blir bäst genomfuktad vid regn. Detsamma' borde 
även gälla vår spettplantering. 
Förf. gör en ekonomisk beräkning, varigenom han får sådderna dyrare än 
planteringarna; han anser nämligen att sådderna tarva mera och dyrbarare 
markberedningar (hackning) än planteringarna. 
Ehuru således förf. är anhängare av plantering, inser han dock att under 
nuvarande svåra förhållanden (särskilt i Tyskland) måste tillgripas den snab- 
baste metoden för att få nu befintliga stora hyggesarealer återodlade. Det 
snabbaste medlet är då användning av plog och sådd med maskin — barnen 
och kvinnorna ha näml. vant sig av med skogsarbeten, synnerligast plantering. 
Om tillräckligt med frö kan anskaffas, vilket är tvivelaktigt, och lyckan är 
god, kan på så sätt stora arealer övergås med sådd. De komma dock säker- 
ligen att kräva, dessa sådder, rätt många hjälpplanteringar, vilket å sin sida 
kan göra, att planteringen åter kommer på modet. GISCH: 
Skogsuppskattning. 
Faktoren der Schaftformbildung. Dr HERBERT SCHMIED.  Centralblatt 
fir das gesamte Forstwesen, H.: 3—4, 1919. 
Förf. diskuterar möjligheten av att från beskaffenheten av de element, som 
bilda tillväxten, sluta sig till trädens stamform. I samband med dessa i och 
för sig till synes tämligen ofruktbara spekulationer drar han fram en del in- 
tressanta saker, delvis förut kända och delvis fallande under begreppet histo- 
rik men delvis också av nyare datum, bottnande i egna undersökningar. 
Till det senare höra huvudsakligen studierna över årsringsbredden å olika delar 
av stammen. 
Förf. konstaterar att årsringens bredd är störst i närheten av rotpartiet, 
varifrån den avtager uppåt och når sitt minimum ganska hastigt, varefter den 
åter stegras. Beroende på höjden och alltså på boniteten kan denna minimi- 
punkt flyttas upp över brösthöjd med stigande ålder. Årsringbreddens till- 
tagande (Ob) uppåt stammen från nyssnämnda minimipunkt och till sitt största 
värde finner han vara lika pr längdenhet, om åldern är lika, oberoende av 
bonitet och slutenhetsgrad. Om höjdtillväxten är stark, stegras årsringsbredden 
ständigt från sitt minimum uppåt stammen, i annat fall uppträder även en 
inflexionspunkt uppe i toppen. 
Dr SCHMIED har tidigare intresserat sig för huru man skall åstadkomma 
riktiga jämförelser mellan olika stammar (Centralbl. fir d. ges. Forstw., H. 
7—38, 1918), och även nu återfinner man denna synpunkt i hans arbete, 
Han pointerar nödvändigheten av att frångå brösthöjdsdiametern vid veten- 
skapliga tillväxtstudier, då man alltid måste jämföra den tillväxt, som avsatt 
sig på relativt samma höjd på stammen vid olika tillfällen. Sålunda studerar 
han årsringsbredden i mm å !/,;,, ?/;0 3/1. etc. av trädets höjd. Resultaten 
15. Skogsvårdsföreningens tidskrift 1919. Serien B. 
