INHETLIGA INMÄTNINGSREGLER FÖR RUNDVIRKE >x 223 
För övrigt synes mig reglernas formulering flerstädes mera påminna om 
en promemoria för bevakare eller uppsyningsmän än om regler för inmätning. 
Att t. ex. famnved skall uppläggas på »ordentliga» underlag, att staplingen 
skall vara »omsorgsfullt» gjord, att timmer skall vara »väl behandlat» eller att 
vältor, som ligga i rak sträckning »sålunda ej få vara bågformiga» äro väl 
onödiga uttryck. Något koncisare form fordra regler för avsett ändamål, och 
i detta fall vore väl av större vikt att meddela, vad som skall godtagas som 
»ordentligt> eller >omsorgsfullt» eller »välbehandlat», t. ex. att vedkastarnas 
bottenträ ej få vidröra själva marken, att minimifastmasseprocenten i tra- 
varna skall vara den eller den, eller annat uttryck för staplingens omsorgs- 
fnlUnenoSs Vv: 
Om s. k. avfallsvirke stadgas i »kvalitéfordringar»: »zröta får e förekomma 
i högre grad än alt varje stock beräknas kunna vid flottningen framnyta till be- 
stämmelseorten».. "Uttrycket är onekligen naivt i en inmätningsregel. Vem 
skall avgöra, vad som kan framflyta eller ej (varje stock skulle till och med 
framflyta). Och huru går det med enhetligheten om ex köpare har den och 
en annan den fottledslängden till virkets bestämmelseort, för att ej tänka sig 
fallet, att någon köpare med järnväg fraktar bort sitt sortiment. 
Beträffande kvalitéfordringarna för timmer stadgas bland annat: » förefinnes 
skador av nyssnämnda art, skall vid inmätningen nedsättning i stockens längd eller 
diameter ske i förhållande till skadans inverkan på normala sågutbytet ur stocken». 
Ja, detta är otvivelaktigt en teoretiskt mycket sund norm för avdragets be- 
räknande, men i praktiken lämnar uttrycket allt för stort rum för skilda tolk- 
ningar. Och huru många skogsägare, som sälja virke, kunna på rak arm 
under intumningen avgöra »skadans inverkan på normala sågutbytet>. Därtill 
fordras nog 1 många fall rätt omständiga kalkyler, och sedan skadans in- 
verkan på normala sågutbytet utrönts, är det kanske ej heller gjort i en 
handvändning att reducera diametern eller längden så att man får fram en 
däremot svarande sänkning vid inmätningen. Nej, hellre då en koncis, 
om än något mera summarisk regel för beräknandet av avdragets storlek, 
OLUS TVI TOLESIOV: 
På grund av det verkligt trängande behov dessa »enhetliga regler» avsett 
att fylla, få vi hoppas att första upplagan snart måtte vara utgången och 
att en skarpt reviderad ny upplaga ej för länge låter vänta på sig. Härvid 
tror jag det från skogsmannahåll skulle anses lyckligt om Sveriges Skogsägare- 
förbund med den makt och auktoritet denna förening besitter — allra hälst 
i förening med Kungl. Domänstyrelsen — ej toge allt för starkt intryck av 
alla de skiftande önskemål med mer eller mindre egoistiskt inslag, som 
från skilda intressegrupper framkomma, utan sökte åstadkomma verklig enhet 
efter sundaste principer. Och härvid borde väl titeln gärna även kunna 
utökas att omfatta samtliga skogssortiment, alltså även sådana som slipers, 
stolpar för telegraf- och kraftledningar, pålningsvirke, tändsticksvirke, sågtimmer 
avradlare lövträ rm. m.,,m. m; 
Skogshögskolan den 15 november 1919. 
GUSTAF LUNDBERG. 
