EDA är aa RE EN 
NAGRA SYNPUNKTER x230 
och detta framgår än tydligare, om man ser efter huru värdena fördela sig 
omkring medelvärdet —o90.27. I närheten av ett gott medeltal bör man ha den 
tätaste fördelningen, men här gruppera sig korrelationskoefficienterna synner- 
ligen ogynnsamt, i det att på hela området —o.20 till —o0.40 endast befinna 
sig 3 (tre) värden och de övriga 23 falla utanför. 
I detta sammanhang bör även anföras, att doc. MÅRN tidigare (3 sid. (227) 
287) utfört korrelationsundersökningar ifråga om tallen angående sambandet 
mellan forklass och brösthöjdsdiameter. Resultatet blev följande: 
Försöksyta Mr... IO 22 SS > 5&M I 19 122 123 RR 
Korrelationsfaktor +0.o7 +9.13 —0.33 —0.13 +0.16 +H+0.04 —0.06 +0.14 
Här ber jag att få citera doc. MÄRNS reflexion inför siffrorna och hjärtligt 
instämma däri, att »sambandet mellan de två stamkaraktärerna synes vara mycket 
svagt». Härav drar förf. en för praktiken viktig slutsats, som gärna kan upp- 
repas, nämligen att »medeltalet av provstammarnas formklasser blir lika med 
beståndets medelformklass, även om provstammarnas fördelning å dimensions- 
klasser ej skulle fullt motsvara fördelningen inom beståndet.» 
Av doc. MÅRNS egna undersökningar har det framgått, att tallen i allmän- 
het överensstämmer väl med lärken, vilket för övrigt ligger nära till hands 
att antaga. Tager man hänsyn till att doc. MÅRN ej erhöll någon korrela- 
tion mellan formklass och diameter ifråga om tallen och att hans undersök- 
ningar rörande lärken i detta avseende såsom ovan visats givit otillfredsstäl- 
lande resultat, kommer man gärna till den slutsatsen, att om det verkligen 
existerar ett samband mellan formklassen och diametern vid brösthöjd inom 
ett bestånd, så måste man tillgripa andra undersökningsmetoder än doc. MÅRN 
begagnat, ifall man skall kunna hoppas få fram säkra funktioner. 
Stamformens beroende av kronans form. 
I I sid. 114 göras invändningar emot. mitt påstående, att under för övrigt 
lika förhållanden en stam med konisk krona har en olika avsmalning mot 
en stam med cylinderformad krona, nota bene om man accepterar den rena 
mekaniska teorien för stammens byggnad. Jag har tydligen överskattat lätt- 
fattligheten av mitt resonemang och skall därför försöka klargöra vad jag me- 
nar medelst en förenklad differentialräkning. 
Vi tänka oss två stammar, den ena med cylindrisk, den andra med ko- 
nisk krona, båda med lika formpunktsvärde, exempelvis 70. Samma ved- 
styrka, höjd och formklass förutsättas, och vi antaga träden vara fritt stående. 
Den enda skillnaden mellan träden är alltså att kronorna börja på olika höjd 
ifrån marken räknat och äro av olika form. 
En ändring tänkes nu ske ifråga om båda träden från formpunkt 70 till 
formpunkt 60, och denna ändring åstadkommes därigenom att kronan ökas 
nedåt.! Då en sänkning av formpunkten med 10 enheter sker hos trädet 
med konisk krona, ökas dess kronyta mera än vad fallet är då kronan har 
cylinderform. Eftersom hävstångsarmen är lika, betyder detta en starkare 
påkänning i de nedre delarna av trädet med konisk krona, vilket enligt den 
mekaniska teorien innebär, att trädet lägger på mera tillväxt nedtill. Men 
1] stället för att antaga, att träden ändras kunna vi tänka oss två andra träd med de 
önskade nya egenskaperna och jämföra dessa med de förra. 
EPS TIPS UU FESC YSNEISE- 
