ENHETLIGA INMÄTNINGSREGLER x< 245 
Skogsprodukterna tjäna ju en mångfald olika konsumtions- och förädlings- 
ändamål och ett mycket stort antal konsumenter och förädlare hava speciella 
krav på den vara, de lämpligast kunna använda. Det är ett nationalekono- 
miskt intresse, att dessa speciella krav beaktas redan »från stubben», så att 
den för envar förbrukare önskvärda avpassningen av virket kan ske med 
minsta möjliga arbetsförbrukning. Mätningsreglerna måste emellertid då även 
kunna giva rum för dessa olika krav och icke stelt påyrka en uniformitet 
hos virket, vilken kan förorsaka, att dubbelarbete måste nedläggas på detta, 
varigenom den färdiga varan till gagn för ingen fördyras. Denna fordran 
på smidighet gäller emellertid ej reglerna i dess helhet. Vissa mera ytligt 
liggande föreskrifter, vilka avse att hindra slarv vid virkets tillredning, att 
möjliggöra dess korrekta uppmätning och därvid utestänga fusk av olika slag, 
att införa sådana måttenheter, som utesluta misstag eller bedrägerier m. m. 
böra och kunna vara likformiga. De bestämmelser, som innefattas i en mät- 
ningsregel sönderfalla sålunda i viss mån i två huvudgrupper, nämligen i dels 
yttre ordningsföreskrifter, i vilka man småningom bör söka nå fram till skärpa 
och likformighet, och dels föreskrifter, som beröra virkets tillredning för olika 
konsumtionsändamål. Jämväl beträffande dessa senare föreskrifter bör man i 
viss grad kunna arbeta fram enhetliga linjer, dock endast i den mån detta 
kan ske utan att hålla tillbaka fullt berättigade krav på virkets egenskaper 
och tillredning. Dessa sistnämnda bestämmelser böra därför enligt kommit- 
terades mening vara formulerade med smidighet. 
Mot vad här anförts vänta sig kommitterade den erinringen, att även om 
det är så, att beträffande kvalitéer och dimensioner ett flertal olika, men be- 
rättigade önskemål kunna uppställas, så samla sig dock flertalet av dem kring 
ett normalfall, vilket borde ha kunnat fixeras i reglerna, medan undantags- 
fallen finge ordnas genom specialbestämmelser i kontrakten. Jommitterade 
kunna emellertid ej erkänna riktigheten av en dylik invändning. Genom 
egen mångårig erfarenhet från olika landsdelar och genom det omfattande 
material, som muntligt eller skriftligt införskaffats från flertalet av för denna 
fråga intresserade, ha kommitterade fått ådagalagt, att i vissa detaljer vid inmät- 
ningen olika parallellförfaranden tillämpats, vilka ofta bottna i olika fabrika- 
tionsmetoder hos konsumenterna, och av vilka inget kan sägas vara princi- 
piellt riktigare eller allmännare använt än de andra. Det vore då menings- 
löst att fastslå någon av dessa parallellbestämmelser i reglerna. 
Vad ovan anförts är ingalunda det enda skälet till att kommitterade gått 
fram på den av professor L. utdömda smidigare vägen, Kommitterade tveka 
ej att erkänna, att de så gjort även av rena opportunitetsskäl. ' Det har gällt 
att genomföra en reform, som nära anknyter sig till näringslivet. Man vill 
ha bort vissa djupt inrotade, men uppenbart olämpliga metoder, men man 
vill å andra sidan ej stöta legitima krav för huvudet. Man lärer emellertid 
då få gå varsamt fram, eljest blir blott följden den, att näringslivet lägger 
hela reformen på hyllan och frågan kommer i baklås. Därmed har man 
emellertid förlorat möjligheten att rensa ut de missförhållanden, som olika 
intresserade äro eniga om att önska bort. Den rätlinjiga katederståndpunkten 
är av denna anledning farlig. Den nära kontakt, vari kommitterade stå så- 
väl med näringslivet som med den yrkesmässiga virkesinmätningen, har över- 
tygat dem därom. Det är bättre att gå fram i etapper än att stå stilla och 
stampa med en av ingen tillämpad normalregel i handen. 
