240 Xx SKOGSEKONOMI 
Att kommitterade härutinnan ej räknat alldeles fel synes framgå därav, att 
de nya reglerna glädjande nog tyckas komma att slå igenom. «Flertalet av 
de svåraste missförhållandena på virkesinmätningens område bliva då bort- 
skurna, det lärer nog professor L. själv få medgiva om han vill vara rättvis. 
Sedan kommitterade nu redogjort för de allmänna principer, efter vilka 
reglerna upplagts, äro de de2 första att erkänna, att praktiska svårigheter, som 
framträtt vid studiet av vissa detaljspörsmål, hindrat dem från att i alla 
punkter konsekvent genomföra dessa principer. 
Kommitterade övergå härefter att behandla professor L:s preciserade de- 
taljanmärkningar. Den första av dessa gäller, att en fix längd ej föreskrivits 
för kastveden, utan att reglerna blott föreskriva, att vedens i varje fall an- 
givna längd skall vara uttryckt i decimeter. Denna bestämmelse har upp- 
tagits emedan industriveden, som numera är ett betydande sortiment, ofta 
önskas i olika längder. Reglerna föreskriva, att all kastved skall mätas i 
kbim löst mått. När detta sker, kan ju något misstag om den massa, en 
köpare erhåller, aldrig befaras, även om längderna variera. Kommitterade 
kunna ej förstå vad det är för nytta med att — med undertryckande av alla 
lokala eller speciella önskemål — alla vedstycken i Sveriges land skola göras 
lika långa, när några misstag på grund av de växlande längderna numera ej 
behöva befaras. Här har förvisso - ett sterilt principrytteri hos granskaren 
skymt blicken för det praktiska livets krav. Professor L. har i övrigt i den- 
na punkt ej haft riktig smak att vidhålla sin egen linje, ty han påyrkar att 
man 1 reglerna skulle inskränkt sig till »låt vara ett par standardlängder för 
kastved». Men om så hade skett, finge man ju likväl 1 varje kontrakt ge 
ett uttryck för vedlängden, och vad vore då enligt professor L:s principer 
vunnet. 
Nästa anmärkning gäller reglernas föreskrift om övermål å kastved. Här- 
om stadgas: »Vid inmätningstillfället skall veden innehålla den myckenhet, 
som i avtalet uppges, så framt ej särskilt överenskommits om övermål». 
Det vill förefalla, ehuru ordalagen äro otydliga, som om professor L. ville 
haft denna bestämmelse ersatt med stadganden om sjunkmån. Sjunkmånen 
och då även det övermål, som skall kompensera densamma, är, under förut- 
sättning av fullt just stapling, beroende av virkets torrhetsgrad då kontraktet 
skrives, leveranstidens längd och väderleken under denna (vilken sistnämnda 
som bekant regleras av vår Herre), vedtravarnas dimensioner, sidostödens sta- 
bilitet m. m. -: Vedförsäljningar pågå alla årstider och omfatta ved av alla 
torrhetsgrader. Kommitterade finna det fullkomligt absurt att under sådana 
omständigheter föreslå bestämda övermålsprocenter. Att exempelvis bestäm- 
ma 10 & övermål för all kastved vore ju mot dem, som sälja torr ved, en 
uppenbar orättvisa. 
Nästa anmärkning gäller, att kubikmetern vid sidan av det engelska måt- 
tet tillåtits för sågtimmer. Professor L. uttalar, att kubikmetern är den fram- 
tida måttenheten även för timmer, vilken enbart skall komma i bruk, då det 
sågade virket börjar mätas i kbm. Ja, därom äro kommitterade ense med 
honom. Han vill emellertid, att intill dess detta sker, så skall — i uni- 
formitetens intresse — kubikmetern vara förbjuden. Då kunna kommitte- 
rade ej längre vara med. Det går ej att reformera på detta område lika 
lätt som att vända om bladen i en bok. Skola vi ha någon utsikt att en 
gång kunna genomdriva kubikmetern som enda tillåtna måttenhet för sågtim- 
