248 x SKOGSEKONOMI 
vårdshuggningarna. Betydelsen av att bästa möjliga ekonomiska bas skapas 
för dessa huggningar torde väl ingen vilja bestrida. 
Vidare har anmärkts på kvalitébestämmelsen om avfallsvirke, nämligen att 
röta ej får förekomma i högre grad än att varje stock beräknas kunna vid 
flottningen framflyta till bestämmelseorten. Granskaren påpekar svårigheten 
att avgöra flytbarheten, särskilt som flottningsvägarna kunna vara olika långa 
och framhåller till sist, att en virkesägare kan bortföra sitt rötskadade virke 
på järnväg. Vad det sista argumentet beträffar, vilja kommitterade påpeka, 
att detsamma tillkommit på grund av felläsning av kritikern. Det framhål- 
les nämligen fullt tydligt i reglerna, att dessa bestämmelser endast röra av- 
fallsvirke avsett för flottning. Vad själva sakfrågan beträffar, så är det väl 
beträffande avfallsvirke just flytbarheten, som skall avgöra, om de enskilda 
bitarna vid intumningen skola godkännas eller vrakas. Tummaren har så- 
lunda att bit för bit bedöma, om man kan hoppas på flytbarhet eller ej. 
Grunden för tumningen blir sålunda just om stocken kan beräknas att fram- 
flyta till bestämmelseorten eller ej. Att dessa beräkningar sedan i många 
fall visa sig slå fel, är sant, men någon annan grund för tumningen lärer 
man dock ej kunna gå på. 
Professor L:s sista anmärkning gäller reglernas bestämmelse om sågtimmer, 
att därest detta är behäftat med fel, skall vid inmätningen nedsättningen i 
stockens längd eller diameter ske i förhållande till skadans inverkan på nor- 
mala sågutbytet ur stocken. Professor L. medger, att detta är en teoretiskt 
riktig grund för avdragets beräknande, men anför, att densamma i praktiken 
lämnar rum för allt för skilda tolkningar. Han påyrkar därför en koncis, 
om än summarisk regel för avdragets beräknande. Kommitterade vilja här 
giva följande svaromål: Genom skadornas skiftande beskaffenhet och olika 
ansättning på stocken bli förhållandena växlande snart sagt från fall till fall. 
Det är då omöjligt att formulera en något så när korrekt arbetande enhets- 
regel. Skulle man försöka sig på en dylik, så komme den att verka synner- 
ligen ojämnt och orättvist. 4 virkesparti kanske innehåller mycket krokigt 
men helt friskt virke, e// annat kanske innehåller endast rakt virke men be- 
häftat med röta. Menar professor L., att nedtumningen inom dessa båda 
partier skulle ske efter en och samma koncisa och summariska regel : Kom- 
mitterade undra intresserat, huru en sådan regel skulle se ut. De tro emel- 
lertid, att ej många säljare skulle låta sig nöja med en dylik enhetsregel. 
Man får nog då stanna vid att låta nedtumningen bedömas från fall till fall. 
Kommitterade ha då även inskränkt sig till att i reglerna fastslå den princip, 
efter vilken förrättningsmannens omdöme, så längt svårigheterna det medge, 
bör arbeta. Professor L. har i sin kritik citerat ordspråk. Kommitterade 
kunna göra så med. Det finnes ett dylikt, som säger: »Det är nog lätt att 
säga tulipan, men försök å gör'n». 
: RR 
-) 
Kommitterade äro fullt på det klara med, att många brister vidlåda deras 
arbete och att i många punkter av detsamma en lyckligare formulering kan- 
ske skulle kunna erhållas, Beträffande de allmänna principer, efter vilka ar- 
betet gjorts, drista de sig däremot att trots bannbullan från lärostolen vid- 
hålla sin förutvarande uppfattning. 
