202 Xx SKOGSFORSKNINGEN 
Nu angivna förhållanden bero uppenbarligen på ett underskattande av den -: 
entomologiska forskningens betydelse. Att emellertid det skogsentomologiska 
arbetet kan bliva av stor praktisk betydelse, och därför för detsamma nödig 
arbetskraft bör anskaffas, framgår därav, att redan under de få år avdel- 
ningen fungerat, och trots de begränsade resurser densamma disponerat, avse- 
värda resultat synas vara vunna. Laboratorn har i sina hittills utgivna arbeten 
sammanfattat det viktigaste härav, och ur hans uppgifter må här i korthet 
referaras följande. 
Han har kunnat giva praktiska direktiv rörande, hur vid gallringen skall 
förfaras för undvikande av märgborrhärjningar. Genom studier av granbark- 
borrens levnadssätt har visshet vunnits om att det, därest tillräckliga anslag 
och arbetskrafter ställas till en entomologisk avdelnings förfogande, skall kunna 
på ett tidigt stadium förutsägas, när denna insekt kommer att uppträda tal- 
rikare än vanligt och när följaktligen bekämpningsåtgärder med större kraft 
böra företagas. Den entomologiska avdelningen har vidare kunnat förhindra 
vissa förhastade och förlustbringande åtgärder mot insekthärjningar. Såsom 
exempel härpå kan nämnas tallmätarehärjningen å Sörby kronopark, vilken väl 
under andra förhållanden föranlett, att en stor del av skogen avverkats, så- 
som t. ex. skedde å Äs gård i Södermanland. Nu uppsköts avverkningen å 
Sörby kronopark, då det genom skogsentomologen konstaterades, att mätare- 
fjärilarna redan voro starkt angripna av parasiter. Vår kunskap har genom 
år 1917 verkställda undersökningar (se I. TRÄGÅRDH: Skadeinsekternas upp- 
trädande under år 1917. Meddelanden från Statens Skogsförsöksanstalt 1919), 
ökats, rörande vilken infektionsgrad, som skogen kan tåla utan att torka, vid 
viss procent parasiter, så att vi nu något bättre än förut veta, när så in- 
gripande åtgärder som skogens avverkning äro oundgängliga. 
Hade den entomologiska avdelningen haft bättre resurser, hade kostnaden 
för insamlingen av grankott sannolikt kunnat begränsas 1917—1918. Genom 
en tillräckligt omfattande fröundersökning på sommaren hade de starka an- 
greppen av granfröstekeln och granfrögallmyggan kunnat uppdagas, och in- 
samling kunnat avrådas. Nu visade det sig, att fröutbytet endast blev 15 2 
av det vanliga. 
I fråga om de virkesförstörande insekterna har laboratorn påvisat en i värt 
land hittills förbisedd insekt tallbocken, samt angivit under vilka förhållanden 
den angriper fällda trädstammar. Likaledes har påvisats under vilka neder- 
bördsförhållanden och i vilka trakter av landet, som tallmätaren uppträder 
härjande, varigenom uppmärksamheten riktats på faran av att i dessa trakter 
uppdraga stora, rena och likåldriga tallbestånd. 
[ fråga om de uppgifter, som skulle möta en blivande, rikare utrustad 
entomologisk avdelning vid Skogsförsöksanstalten, torde man böra skilja mellan 
dem, som' hänföra sig till de primära skadeinsekterna (tallspinnaren, nunnan, 
tallmätaren, tallsteklarna, vissa fjärilar å lövskogarna m. fl.), och de som gälla 
de mer eller mindre sekundära, (snytbaggar, märgborrar, barkborrar, långhor- 
ningar, vivlar m. fl). 
I fråga om de förra måste medgivas, att man åtminstone ännu ej har makt 
att bekämpa dem alla, i synnerhet om härjningen först uppmärksammas en 
längre tid efter dess egentliga utbrott. Dessutom råda i flera fall olika me- 
ningar om de använda arbetsmetodernas effektivitet och lämplighet. Det behöves 
sålunda ökad upplysning och fördjupad forskning om dessa insekters biologi. 
