SKOGSBESTÅNDENS HOLI. VID MORÄNLIDERNAS FÖRSUMPNING. 31 



nägen alt anse, att de egendomliga resultaten vore en följd av 

 steppklimalet, som i hög grad påskyndar trädens transpiration 

 och att man under andra förhållanden ej kunde vänta sig en så 

 kraftig inverkan av skogen. Fortsatta undersökningar visade 

 emellertid, att detta ingalunda var fallet. 



Ototskij själv undersökte granskogarna i Petrograds omgiv- 

 ningar. På hans försöksfält förmådde granskogen nedpressa 

 grundvattnet 0,7 m. till l,o m. under grundvattensnivån i den 

 närmaste omgivningen. Liknande resultat erhöll man på ett 

 studiefält vid Staraia Russa strax söder om sjön limen, här 

 utgjordes det kala fältet av ett hygge. Även i ett mera kargt 

 klimat kan sålunda skogen nedpressa grundvattensnivån. Under- 

 sökningar på andra håll visade, att fenomenet är ganska van- 

 ligt. Henry kunde på ett försöksfält i närheten av Lunéville 

 i östra Frankrike påvisa en nivåskillnad i grundvattnet på 3 dm. 

 mellan skogen och slätten, undersökningar i närheten av Bom- 

 bay i Indien under ledning av R. Pearson angåvo en vida 

 större skillnad. Trots ett synnerligen nederbördsrikt klimat, 

 i juni uppgick nederbördssumman till 935 mm., var nivåskill- 

 naden 4,7 4 m. Det varma klimatet befordrar här tydligen av- 

 dunstningen hos träden till den grad, att den rikliga nederbör- 

 den ej förmår utjämna differenserna mellan skogen och slätlen. 

 Endast i Bajern, det klassiska landet för undersökningar över 

 skogens fysikaliska naturhistoria, kom man till andra resultat, 

 grundvattensnivån var densamma under skogen som i dess om- 

 givning. Orsaken härtill var emellertid, att grundvattnet i det 

 utlagda försöksfältet befann sig i så stark rörelse, att de nivå- 

 skillnader, som kunde bildas, hastigt utjämnades. Förut refe- 

 rerade försök voro förlagda till marker med mera långsamt rin- 

 nande grundvatten, hit hör ock flertalet mera tätt lagrade jord- 

 arter. I de bajerska försöken rörde sig grundvattnet däremot i 

 grovt, lätt genomsläppande grus. 



De undersökningar, som här i korthet refererats, äro utförda 

 på mera plan eller svagt sluttande mark, på en sluttning där- 

 emot kan man tänka sig, att förhållandena gestalta sig på ett 

 annat sätt. Där spelar den ytliga avrinningen en vida större roll 

 än på den plana marken, ju större hinder denna möter, desto 

 mer får vattnet tillfälle att rinna ner i marken, och desto större 

 blir grundvattnets andel av den på marken fallna nederbörden. 

 Då skogsmarken med sitt risavfall, sin markbetäckning av mossor 

 och andra växter erbjuder ytavrinningen ett större motstånd än 

 en kal. mera vec^etationslös vta, så kan man mvcket väl tänka 



