48 lIi:.\HIK HHSSKLMAX. 



vattenståndet, så alt det slår lägre under lärken äii under granen. 

 Om vintern är tillrinningen till grundvattnet obetydlig, marken 

 är då frusen. Emellertid förbrukar skogen även under denna 

 tid något vatten, ehuru obetydligt i jämförelse med förhållandena 

 under sommaren. Rör sig vattnet i marken långsamt och är 

 tillrinningen ingen eller obetydlig, kunna vi även under vintern 

 finna en nivåskillnad. I de ryska försöksfälten i närheten av 

 Petrograd och vid Staraia Russa, strax söder om sjön limen, liksom 

 vid Lunéville i Frankrike står grundvattnet även under vintern 

 lägre under skogen än i omgivande trädlös mark. 



Det här beskrivna exemplet har sitt intresse däruti alt det 

 tydligt visar, hurusom i moränklädda lider och i vårt kli- 

 mat en växtkraftig skog kan förbruka så mycket vatten, 

 att den framkallar en grundvattenssänkning. Den växt- 

 liga skogen bör sålunda i hög grad kunna motarbeta 

 moränlidernas försumpning. 



För att bättre förslå betydelsen härav, må här anföras, alt för- 

 söksanstaltens omfattande, men ännu ej publicerade undersök- 

 ningar över de norrländska granbevuxna tidernas försumpning 

 visa, att processen beror på en kombination av hejdad ytavrin- 

 ning och en höjning av grundvatlensslåndet. I de norrländska 

 försumpade moränliderna, där torvtäcket är betydligt mycket 

 mäktigare än i det här beskrivna exemplet, slår grundvattnet 

 konstant mycket nära markytan. När, som det här är fallet, 

 grundvatlensnivån tidvis avlägsnas från markytan, är försump- 

 ningen mindre framskriden. 



De svagt växtliga granskogarna på de norrländska morän- 

 liderna kunna sannolikt ej spela någon nämnvärd roll för grund- 

 vattnets sänkande. Deras transpiration är alltför obetydlig. På 

 ett av försöksanstaltens försöksfält, vid Rokliden i Norrbotten, 

 utfördes under flera år grundvattensmätningar i en föga växtkraf- 

 tig, av försumpning hotad granskog, granskogen avverkades efter 

 några år, men mätningarna fortsattes. Grundvattenskurvorna ha 

 emellertid samma utseende före som efter avverkningen, finnes 

 någon skillnad, kan den endast framkomma genom en omfattande 

 variationsstatistisk undersökning. 



Har den svagt växtliga granskogen troligen ett ringa inflytande 

 på grundvattensståndet, så torde man å andra sidan vara benä- 

 gen att anse, att den råhumusbildning, som äger rum i gransko- 

 gen, skulle spela en mera direkt roll för försumpningens fort- 

 skridande. Det är ju ytterst vanligt, att i dessa granskogar finna 

 vitmossetuvor, som breda ut sig över den av Hylocomia bildade 



