SKOGSBESTANDKN 1 NORRLAND DCH DERAS STÄMPLING. 75 



ningar. Träden äga en seg livskraft gent emot överskärmning, för- 

 sumpning och yttre skador och hava i förhållande till sin höjd ett 

 proportionsvis kraftigt rotsystem. Ett kraftigt blottande av mar- 

 ken har ock ett gynnsamt inflytande på markbetäckningens om- 

 vandling och skapandet av mild humus. 



För att över huvud kunna diskutera olika stämplingsmetoders 

 lämplighet bör man, så vitt sig göra låter, först söka uppdela stämp- 

 lingsmaterialet i olika kategorier. Naturligtvis kan delta ske enligt 

 olika indelningsgrunder: biologiska, efter ålder, trädslag, bonitet 

 m. fl., beroende på, från vilken sida man önskar angripa skogs- 

 problemet. Nedanstående uppdelning har sålunda endast till raison 

 d élre sitt sammanhang med det behandlade ämnet. 



De skogar, i vilka avverkningen huvudsakligen avser virkesskörd, 

 och vid vilkas behandling skogsskötseln sålunda tills vidare är 

 mest extensiv, äro fjällskogar samt mer eller mindre orörda natur- 

 skogar — oftast med ur flottningssynpunkt ogynnsamt läge. Fjäll- 

 skogarna utgöra ju genom själva sitt uppkomstsätt en samling olik- 

 äldriga miniatyrbestånd, skilda av luckor — intill 40 å 50 år gamla 

 — och vart och ett koncentrerat kring eller utbredande sig söder 

 och öster om de äldsta och grövsta individerna: granen i allmän- 

 het med strutliknande krona ända ned till marken och med ofta 

 rotslående grenar, och tallen med av upprepat snötryck utspärrade, 

 nästan nedåtriktade grenar. Markbetäckningen består av tjock 

 mossa, ymnigt gräs eller stark örtvegetation. Naturskogarna, i den 

 mening de här tagas, utgöras av tall-, gran- eller biandbestånd, 

 bland vilkas individer man kan särskilja tre kategorier: överbestand. 

 mellanbestånd och tillbakasatta plant- och ungskogsbestånd. Över- 

 beståndet består av ofta mer än 250 år gamla träd, representerande 

 stora värden men med så ringa livsverksamhet, att de med varje 

 år förlora i värde. Mellanbeståndet utgöres av gran. som i lider 

 blir mer eller mindre växtlig, på jämn eller mager mark däremot 

 oväxtlig, och av undertryckt tall på sedan gammalt brända marker. 

 De av ljusbrist tillbakasatta plant- och ungskogsgrupperna slutligen 

 anträffas å luckor, som uppstått genom vindfällen, snöbrott el. dyl. 



Nästa steg i skalan bilda de bestånd, inom vilka stämplingen 

 jämte virkesskörd avser ernåendet av största möjliga ljustillväxt. 

 Den enklaste formen härav bilda de tvååldrioa skogarna — unosko"; 

 med tätt stående överståndare — både av tall och gran. Av variatio- 

 nerna härutinnan bör uppmärksamhet särskilt fästas vid den form, 

 som består av långväxta tallar med spetsiga kronor och ringa tillväxt. 



