9(i GlXNAr. BKRONIIS. 



till 5 cm vid brösthöjd är 1,069, hållande 47kbm. Tillväxt- %^ 6,3, 

 motsvarande en ökning av 2,9 4 kbm pr år. En stamanalys åter- 

 gives å fig. 14. 



Alldeles ])redvid denna yta står grangruppen fig. 18. Där synas 

 kvarlämnade medelålders» granar. De bästa hava satt ny topp; 

 men en del har glesnat av eller knutit sig. Men skillnaden på 

 den täta unggranen inunder, jämförd med provytans, är iögonen- 

 fallande och tarvar inga utläggningar. 



Från en år 1902 avverkad och 1916 med rensningshuggning 

 övergången trakt återgivas ett par bilder (fig. 19 och 20) och trä- 

 skivor (fig. 21), visande granens tacksamhet för friställning. 



Skivan 1 a roten under 140 år diam. före frist. 110 cm ölining, under 13 år 165 cm s:a 275 



» 1 b 12' » 27 y> T T> T, 79 » » j> » j 45 » » 124 



» 2 a roten » 187 » » >• » 139 » » ^ » » 150 d » 289 



» 2 b 15' » 73 » » » » 80 » » » » B 67 » » 147 



Om motsvarande olikåldriga tallskogar kan i fråga om slutavverk- 

 ning samma saker sägas; men kvarlämnandet av växtliga medel- 

 ålders individer bör, vad beträffar dem själva, förordas. Äro de 

 hindrande för kringstående individer och för erforderligt ljus för 

 återväxt och man icke kan beräkna att snart återkomma och taga 

 ut dem i samband med gallringar, sedan åstundad ljustillväxt er- 

 hållits, så är det bättre taga dem samtidigt med huvudavverknin- 

 gen. Beståndet som sådant vinner säkert härpå. 



Kalh3'ggets största fel hittills har varit kvarlämnandet av för 

 mycket s. k. fröträd, vilkas enda egenskap, berättigande dem till 

 hederstiteln, legat i det magiska ordet tall», och vilka genom sin 

 mängd motverkat sitt ändamål. Ju mer den åskådningen kan 

 vinna insteg hos förrättningsmän och skogsägare att kraftig mark- 

 beredning och få fröträd äro ekonomiskt och skogligt bättre än 

 mycket fröträd och inga åtgärder, dess bättre. 



Som ett litet exempel på tät fröträdsställning, stämplad 1916, vid 

 förut nämnda rensningshuggning, kan tjäna efterföljande detaljbild 

 (fig. 22). Avståndet mellan de yttersta tallarna bitom bergåsen är 

 45 m. Bredden från bergåsen ned till myren, där granarna stå, är 

 20 m. Av där kvarlämnade 9 tallar äro 6 försedda med röda ringar. 

 Diametern ung. 25 å 30 cm. Sålunda 100 pr har, därav 66 ringade. 



Vidare har nog det konsekventa utförandet av tanken att lämna 

 allt, som icke är absolut dåligt, medfört på en del håll, att bland 

 resterna efter avverkningen finnas bra många individer, vilka var- 

 ken kunna hänföras till fröträd eller inrangeras som lämpliga att 

 ingå i det nya beståndet. 



Vad beträffar frågan om kalhyggenas lämpligaste storlek, torde 



