SKOGSPKODIKTIONENS HÖJANDE GENOM BESTANDSVÄRDSÅTGÄRDEK. 111 



Ä fig. 1 visas en bild av den orörda ytan är 1909 och under 

 denna (fig. 2) den starkt låggallrade }'tan. sedan den gallring åi' 

 1909 utförts, vilken framkallat den ovan påvisade stegrade pro- 

 duktionen. 



Ett annat ännu bättre exempel på den starkare gallringens för- 

 måga att öka produktionen giver försöksserien 5: I — III. anlagd år 

 1903 å Isön (under Andersö kronopark) i Storsjön. Jämtland. 



Ytan ligger inom silurområdet, och marken beslår av 5 cm forna och 

 torv. 10 cm humusblandad och lerblandad sand samt därunder 25 cm ler- 

 blandat grus. Trädbeståndet, som uppkommit efter brand, utgöres huvud- 

 sakligen av tall och något gran. Dessutom finnas strödda buskar: en och 

 rönn. Risen förekomma rikligt, mest lingon, något blåbår samt enstaka 

 kråkbär och Linncea. Gräs finnas endast enstaka: Äira fJexuosa. Festaca 

 ovina samt Liizala pilosa och multi flora. Örterna äro tunnsådda: Fra- 

 garia vesca. Majanthemnm bifolium. Campanula rotandifolia. Riibus saxatilis. 

 Vicia sepiiim och silvatica, Pyrola clorantha och Oxalis acetosella: således 

 huvudsakligen de i vanlig mossrik skog förekommande örterna, endast 

 Vicia silualica röjer kalkförekomsten. Mossorna äro rikliga — strödda; 

 Hylocomium parielinum och proliferum. Hypnum crista castrensis samt Di- 

 cranum scoparium och undulatam. Bland lavarna har endast antecknats 

 Peltigera aplhosa. 



Avd. I har endast rensningsgallrats. d. v. s. döda, döende och 

 skadade träd ha borttagits. Den kan således nästan betraktas som 

 en orörd jämförelseyta. Avd. II har behandlats med svag låggall- 

 ring åren 1902 och 1910, men vid revisionen 1915 omförts till 

 stark krongallring för direkt jämförelse med avd. III. Den sist- 

 nämnda parcellen har Nid alla tre uppskattningarna låggallrats 

 starkt. Varje avdelning är 15 ar. 



Gallringens omfattning och tillväxtresultat visas i tab. 3. Da 

 ytorna, åtminstone vad marken beträlTar, äro fullt jämförbara, er- 

 bjuda tillväxtresultaten stort intresse. Visserligen hade avd. I vid 

 utgångsläget år 1903 cirka 3,000 stammar mera per hektar än de 

 övriga, men detta överskott bestod nästan uteslutande av torra 

 eller döende träd. som då borttogos. Trädantalets minskning inom 

 de olika avdelningarna har i övrigt haft följande förlopp. 



Ålder. 



Orörda beståndet 1903 52 



Efter gallring 1903 52 



1910 59 



1915 &i 



