SKOGSPKUDLKTIONEXS HÖJANDE (lENOM HESTANDSVAUUSATGÄKDEU. 



121 



årliga diameteiiillväxten är iiljämnad genom en streckad linje. 

 Härav synes, huru tillväxten varit i ständigt sjunkande under åren 



, I J I ■ : '. : _J 1 1 1 ' i 1 1 ! i 1 1 



ÅT 1839 1900 1907 1902 1903 790* 7905 1906 1907 1908 7909 1970 1977 1972 1913 197* 1913 ars 



tillväxt 



Fig. 9. Grafisk framställning av den relativa diametertillväxten från försöksytan 58:1. 

 Den hela linjen visar de årliga variationerna, den streckade linjen det utjämnade värdet. 



1899—1906 och fortsatt härmed till omkr. ar 1909, da tillväxten 

 tilltager ganska avsevärt. 



Ett annat exempel på ett tätt, överslutet hestånds storartade ut- 

 veckling efter stark gallring giver försöksytan 40 a Fors kvrko- 

 herdeboställe vid Bispgården i Jämtland. Ytan anlades år 1906 i ett 

 60-årigt tall])estånd (fig. 10). En del da befintliga granplantor ha, sedan 

 gallring fiera gånger skett, börjat taga sig fram, så att skogstvpen 

 så småningom övergår till mossrik barrjjlandsskog. Dessutom 

 finnes en och annan glasbjörk, masurbjörk och gråal. 



Markprofilen visar i norra delen av ytan 3 — 6 cm forna och skogstorv, var- 

 efter följer ett svagt mullblandat blekjordsskikt samt rostjord. I den södra 

 — lägre — delen av ytan är sandlagret endast 15 cm, varefter följer 

 ett hårt packat lerlager. Ytan består sålunda av tvänne olika markslag — 

 en sak som dock ej märkes så mycket på skogen på annat sätt, än att 

 granen är något frodigare å lermarken. Ytan borde därför från början 

 ha uppdelats i tvenne avdelningar, men då så ej skedde, har den tills- 

 vidare bibehållits som en enhet. Markvegetationen bestar, förutom av 

 enstaka buskar (rönnplantor och sälg") av strödda ris: mest lingon samt 

 något blåbär och Linmea. Från år 1916 ha antecknats enstaka ljung- 

 plantor, som ej observerats år 1906. Gräs och örter äro tunnsådda: 



