122 GUNNAK SCHOTTE. 



Äira flexuosa, Calamagrostis arundinacea, Luziila pilosa och Festuca ovina, 

 vidare Majanthemum bifoliam, Convallaria majalis, Coeloglossum viride; 

 Solidago virgaurea, Melampyriim pratense, Geranium silvaticiim, Rubus 

 idceas och saxatilis, Pyrola chloranlha, seciinda och roliindifolia samt Poly- 

 podium Phegopteris och Equisetum hiemale. Mossorna förekomma ym- 

 nigt: Hylocomium parietinum ocli proliferum, Dicranum undulatum och 

 scopariam, Hypnam crista castrensis och Polytrichum commune samt lavarna 

 tunnsådda — enstaka: Cladina silvatica och Peltigera aphtosa. 



Uppskattiiingsresultaten från åren 1905, 1910 och 1915 återfinnas 

 i tab. 5. Vi se liärav, att l)eståndet från ])örjan varit synnerligen 

 stamrikt. Ar 1905 beliandlades beståndet med svag låggallring men 

 åren 1910 (se fig. 11) och 1915 med extra stark låggallring. Stam- 

 antalets minskning härvid har varit följande: 



År Ålder Staraantal 



1906 före gallringen 60 år 11,718 



1905 efter « y> » 4,276 



1910 » » 65 » 2,760 



1915 » » O » 1,604 



Av virkesmassan avverkades år 1905 genom svag låggahringSS %, 

 år 1910 genom extra stark låggallring 24 °o och år 1915 genom 

 samma gallringsform 20 %. Vi se sålunda, att vid dessa över- 

 slutna bestånd gallringsprocenten ej är direkt bel^^sande för gall- 

 ringsstyrkan. Av totalproduktionen under 70 år, 337 kbm virkes- 

 massa med bark, har under trenne repriser sammanlagt uttagits 

 ett belopp om 179 kbm eller 53,9 %^ av det hela. 



Huru har då en sådan våldsam gallring inverkat på beståndets 

 utveckling? Härvid bör först observeras, att några snöskador ej 

 uppstått i beståndet, och att det funnit sig väl av gallringen i alla 

 avseenden. Säkerligen har det dock varit fördelaktigt, att den 

 starka gallringen skett så småningom. Efter den svaga gallringen 

 1905 märkes till år 1910 knappast någon reaktion hos träden. Till- 

 växten är, som tab. 5 utvisar, synnerligen liten, även om den i 

 verkligheten är något större, än siffrorna ange. Beståndet upp- 

 skattades nämligen 1910 efter samma provstammar som 1906. 

 Mellan åren 1910 och 1915 är utvecklingen däremot så mycket 

 starkare. Medeltillväxten skulle, med den förut framhållna reser- 

 vationen, ha ökat från 3 till 8,4 kbm och tillväxtprocenten från 

 1,6 till 5,5. Även om den sistnämnda siffran är något för hög för 

 den nu löpande tillväxten, så har i varje fall under den senaste 

 10-årsperioden beståndet växt med 5,7 kbm ])er år, motsvarande 



