140 EDVARD WIBKCK. 



det strängare urval, som frost, snötryck, svampsjukdomar m. m. 

 här åstadkommer i det äldre plantbeslåndet. 



Ett anmärkningsvärt förhållande är vidare, att det nordsvenska 

 tallfröet till en betydande procent kan ligga över i jorden en till 

 flera vegetationsperioder, innan det gror. Detta får otvivelaktigt 

 tolkas som en anpassning i syfte att i möjligaste mån säkerställa 

 åtminstone en del av plantorna mot sådana kalamileter, som 

 från ett hårt klimats sida vissa år och inom visst område kunna 

 drabba flertalet då befintliga groddplantor. 



Det ser alltså ut, som om den del av skogsbeståndet, som slut- 

 ligen utvecklar sig, i Nordsverige framginge ur ett urval, som i 

 stort sett sker efter en hårdare och långvarigare kamp än förhållandet 

 är i södra delen av landet. Skall man följa naturens egen anvisning, 

 borde alltså de nordsvenska skogskulturerna söka åvägabringa ett 

 rikligt plantbestånd. Sammanställer man detta med det faktum, att 

 tillgången på arbetskraft väl under alla omständigheter lång tid 

 framåt förbliver knapp i större delen av Norrland, och sålunda 

 de kulturmeloder, som kräva större arbetsförbrukning, komma 

 att ställa sig synnerligen kostsamma, så förefaller det a priori 

 sannolikt, att enklare, men slarkt fröförbrukande såddmetoder 

 i stor utsträckning komma att befinnas vara ändamålsenliga. Ett 

 huvudvillkor härför är emellertid, alt skogsfrö av lämplig härkomst 

 i stora kvantiteter och till avsevärt billigare pris än förut kan 

 anskaffas. Som förut blivit nämnt, vill det synas, som om de 

 första naturliga betingelserna härför, en tillräcklig köttproduktion 

 hos skogsträden i Norrland, företage. 



Fullföljandet av ett dylikt program, liksom för övrigt varje betyd- 

 ligare ökning av skogsodlingsverksamheten i Norrland, kräver 

 emellertid en betydande utvidgning av fröklängningsverksamheten. 

 Hur ojämnt denna f. n. är fördelad i olika delur av landet, visar 

 figur 2. På den dryga halvpari av Sveriges produktiva skogs- 

 mark, som ligger inom Jämtlands, Västernorrlands, Väster- och 

 Norrbottens län, enligt statistikens uppgift 11,303,096 hektar, komma 

 blott 4, visserligen stora klänganstalter för fröproduktion till all- 

 män avsalu mot 31 motsvarande anstalter, varav 15 större, för 

 de 10,931,385 hektar skogsmark, som finnas i alla de återstående 

 länen i södra hälften av landet. För de (3,398,843 hektar skogs- 

 mark, som ligga i Väster- och Norrbottens län. finnes, förutom 

 ett par av bolag ägda klängstugor för eget behov, blott sta- 

 tens klänganstalt i Hällnäs. Det skogsfrö, som här producerats, 

 har visserligen hittills varit tillräckligt för statsskogarnas behov 

 inom de båda nordligaste länen, men det faktum, att från år 



