OM VAK.\ MVABANI)E SKOGSLKOAK. 1Ö9 



lagarna den 24 juli 1903 rörande värden av enskildas skogar och 

 angående skyddsskogar samt förordningarna av samma dag rörande 

 skogsvårdsstvrelser och skogsvårdsavgifter för vårt skogsbruk be- 

 tydelsefulla förfoganden träffades. Genom den först nämnda av 

 de båda lagarna kan man säga. att staten gav skogsägarna i 

 landet söder om Västerbottens län en i mycket mild form avfattad 

 första varning att icke efter avverkning försumma skogens för- 

 yngring för snöd vinnings skull och till skada för efterkommande 

 släkten. Sedd i sin helhet är 19u3 års lagstitlning elt uttryck för 

 den uppfattningen, att även inom skogsbrukets omräde det all- 

 männas väl bör vara normerande för den enskilda medborgarens 

 handlingsfrihet. Huruvida genom lagen om vård av enskildes 

 skogar denna princip kan anses hava blivit på ett slutgiltigt sätt 

 uttryckt för de av denna lag berörda skogarna, är en fråga, som 

 torde få sitt svar. då den nu arbetande skogslagstiftningskommit- 

 téns betänkande föreligger. 



Den icke minst viktiga delen av det lagstiftningsarbete, vilket 

 avslutades år UXt3. är emellertid förordningarna om skogsvårds- 

 styrelse och skogsvårdsavgifter. Genom dessa måste nämligen 

 statsmakterna antagas hava en gång för alla fastslagit, alt om ett 

 gott resultat av skogslagstiftningsarbelet skall vinnas, så är det 

 ej tillfyllest att endast skriva lagparagrafer: man måste även genom 

 undervisning och ledning bibringa den enskilde kunskap om 

 skogshushållningens medel och mål och därigenom skapa full 

 förståelse mellan statens organ och honom. Det hade varit syn- 

 nerligen önskvärt, om man dragit den fulla konsekvensen av 

 dessa kloka beslut och låtit dem i lämplig utsträckning komma i 

 tillämpning vid ett senare lagstiftningsarbete. 



Den organisation, som staten skapat för övervakande och handha- 

 vande av de nu omnämnda lagarna, är, liksom lagarna, tämligen 

 mångskiftande. A de skogar, för vilka lappmarkslagen > eller skydds- 

 skogslagen gäller, ombesörjes arbetet av samma personal, som 

 är anställd för statens egen skogsförvaltning. Inom Västerbottens 

 och Norrbottens läns kustland verka särskilt anställda skogsin- 

 genjörer, vilka dock ej hava någon befattning med de därstädes 

 belägna skogar, för vilka lappmarkslagen gäller. Båda de nu 

 nämnda kategorierna av tjänstemän sortera under vederbörande 

 överjägmästare och domänstyrelsen. Lagen om vård av enskildas 

 skogar åter handhaves av skogsvärdsstvrelser med biträde av 

 länsjägmästare. 



