VILKA ÅTGÄRDER BÖRA VIDTAGAS FÖR 

 ATT BEFORDRA EN GOD SKOGSVÅRD PÅ 

 DE NORRLÄNDSKA BONDEHEMMANEN? 



Av PER ÖDMAX. 



A jag såsom länsjägniästare ser framåt i tiden och prövar 

 utsikterna för skogsskötselns utveckling på de norrländska 

 bondehemmanen, spårar jag i alla avseenden de bästa förut- 

 sättningar för ett framgångsrikt arbete på detta område. 

 Norrland är ett skogarnas land. som med sina rika möjligheter 

 bjuder bonden att på bästa möjliga sätt söka förvalta det pund, 

 som naturen skänkt honom med givmild hand. 



Den i allmänhet bördiga åkerjorden bereder honom och de för 

 skoeskörslorna erforderliga drakarna under icke alltför osvnn- 

 samma väderleksförhållanden deras nödiga bärgning. Virkes- 

 alstringen i naturen försiggår under mycket gynnsamma omstän- 

 digheter tack vare såväl jordmanens som klimatets l)eskalfenhet. 

 som väl motsvarar skogsträdens anspråk på en för dem lämplig 

 ståndort. Därtill kommer, att de snörika vintrarna med isbelagda 

 vattendrag möjliggöra det avverkade virkets framforsling över eljest 

 otillgängliga marker till floderna, som i hastigt lopp föra tlott- 

 godset för en ringa kostnad till sågAerk och trämassefabriker vid 

 kusten, där sedermera utskeppningen av den förädlade trävaran 

 försiggår utan störningar av tidvattnets växlingar. Det är inför denna 

 }jusa bild, som skogsvännen känner glädje, då i våra dagar vissa 

 tecken mva vid handen, att intresset för skoosvårdsan^eläiJenheter 

 börja \inna insteg hos de norrländska bönderna, allt för länge 

 kvävt och hållet tillbaka tillföljd av den likgiltighet för skogens 

 skötsel, som de stora, vid avvittringen fastställda skoösansla^en helt 

 visst skapat hos hemmanens ägare, vilka pä grund av sin avskildhet 

 först sä småningom kunnat nås av den bildning och erfarenhet i 

 skogliga ämnen, som redan tidigare skapat gynnsammare villkor 

 för skogsskötseln inom övriga delar av vårt land. 



Vid sådant förhållande kan det vara angeläget att göra ett bok- 

 slut med det förgångna och se till — för att icke efterlåta några 

 möjligheter — vilka åtgärder, som kunna vara ägnade att befordra 



