166 PER ÖDMAN. 



denna vällovliga rörelse bland de norrländska hemmansägarna, 

 och 1 den mån, de ännu icke blivit förverkligade, bringa dem i 

 särskild åtanke hos de myndigheter — enkannerligen vederbörande 

 skogsvårdsnämnder i Norr- och Västerbotten och skogsvårdsstyrel- 

 ser i det övriga Norrland — som äro satta till att vaka över, att 

 alla välgrundade önskemål i här ifrågavarande avseende komma 

 till sin rätt. 



Nu är det helt visst så, att vissa skogsvårdsarbeten genom sin 

 egenart och tack vare den erfarenhet, som bönderna förskaffat sig 

 från jordbruksområdet, kunna påräkna större förståelse och upp- 

 märksamhet från deras sida än andra ännu oprövade. I synnerhet 

 är detta fallet med torrläggningsarbetena, vilka såsom utgörande 

 en mycket väsentlig förutsättning för den brutna jordens använd- 

 barhet för odling av näringsväxter knappast kunna frånkännas be- 

 tydelse jämväl för skogsväxten. En annan skogsvårdsåtgärd, som 

 på enahanda sätt lätt leder tankarna åter till jordbruket och till 

 följd därav kan locka den vakne bonden till försök i skogen, är 

 markberedning med plog eller harv, vilken också mången gång 

 lämnat otvetydiga bevis i form av spirande återväxt för betydelsen 

 av att luckra och lufta ut marken under fröträd, som kvarställts 

 efter verkställd avverkning. 1 viss mån torde också det gamla 

 svedjebruket, som på åtskilliga ställen i Norrland lämnat synner- 

 ligen vackra ungskogar i arv till våra dagar, kunna sägas tjäna samma 

 ändamål, och bör en med försiktighet och urskillning företagen 

 risbränning — härledd från svunna tiders åkerbruk — ännu i dag 

 tillerkännas plats bland de åtgärder, som hava till syfte att be- 

 reda hyggena för ny skogsbörd. 



På liknande sätt mana redan i och för sig sådana skogsvårds- 

 arbeten till efterföljd, som jämförelsevis snart efter sin fullbordan 

 giva utslag och visa sina verkningar på skogsbörden såsom exem- 

 pelvis torrläggningsarbetena. Redan efter få år kunna dessa under 

 någorlunda gynnsamma förhållanden skänka lön för mödan, som 

 tager sig påtagliga uttryck i både den friska färgtonen i barr- och 

 lövverk och den ökade tillväxten, särskilt framträdande genom 

 större längd å toppskotten. Även de beståndsvårdande arbetena 

 kunna sägas på enahanda sätt hävda sin plats bland skogsvårds- 

 åtgärderna hos Norrlands bönder, åtminstone i den mån det ut- 

 tagna gallringsvirket genom sitt försäljningsvärde förmår betala de 

 på företaget nedlagda arbetskostnaderna eller lämna överskott. 

 Detta gäller särskilt de mera växtliga bestånden, vilka hunnit till- 

 räcklig utveckling för de ingående stammarna, och vilka kunna 

 utan men och fastmer till gagn för skogen tåla vid en betydligt 



