186 A. G. HÖGBOM. 



följande, relationstalet vara något sådant som 40 % jordbruk mot 

 omkr. 60 % skogsbruk (jfr tabell III). 



Att siffrorna för yrkesstatistiken bliva missvisande i denna rikt- 

 ning, icke blott för enstaka socknar, utan även för större områden, 

 torde för den med ortsförhållandena förtrogna utan vidare framgå 

 av procenttalen för hela Västerbottens län i tabell II, där jord- 

 bruket får på sin lott 65,5 % mot blott 3,5 % för skogsbruket och 

 14,1 % för industrien (huvudsakligen sågverks- och trämasseindustri). 



Det är tydligt, att yrkesstatistiken sålunda icke är användbar för 

 erhållande av något så när riktiga kvantitativa uttryck för de olika 

 näringsgrenarnes verkliga betydelse i befolkningens ekonomi, utan 

 att man bör söka på andra vägar erhålla siffermässiga uttryck därför. 



Den mest framkomliga vägen att belysa jordbrukets roll i länets 

 och dess särskilda socknars näringsliv torde vara den, att med den 

 officiella statistikens data såsom grundval räkna sig till jordens 

 avkastning pr innebyggare. En sådan uträkning är till en viss grad 

 redan utförd i Emigrationsutredningens Betänkande, Bil. V, Bygde- 

 statistik, där för varje socken anges huru många kilogram bröd- 

 säd och annan spannmål och potatis samt huru många liter mjölk, 

 som jjroduceras pr innebyggare. Siffrorna äro visserligen numera 

 väl ett tiotal år gamla, men då det varit av intresse att ställa dem 

 i relation till 3^rkesstatistiken för samma tidpunkt, och då någon 

 för socknarna genomförd yrkesstatistik av senare datum ännu ej 

 är publicerad, har jag hållit mig till dessa siffror i G. Siindbärgs 

 nämnda Bygdestatistik. För ändamålet, som närmast är att belysa 

 yrkesstatistikens oanvändbarhet såsom exponent för olika närings- 

 grenars relativa ekonomiska betydelse, spelar det för resten ingen av- 

 sevärd roll, om siffrorna äro ett årtionde gamla, allrahelst som för- 

 skjutningarna under de sista åren knappast kunna ha varit så stora, 

 att de falla utom beräkningsmetodens och materialets felgränser. 



Då relativtalen för de ovan nämnda jordbruksprodukternas 

 kvantitet pr individ ställa sig olika i olika socknar, blir det för 

 det vidare resonemanget nödigt att göra en relativ värdesättning 

 a dessa produkter, varpå beräkningen skall grundas. Jag har för 

 detta ändamål satt värdet på följande sätt: 1 kg spannmål = 1 liter 

 mjölk = 2 kg (^3 liter) potatis. Denna relation är visserligen, till 

 följd av olika avsättningsmöjligheter, transportkostnader och åt- 

 skilliga andra faktorer, endast en ganska grov approximation, men 

 torde dock kunna tagas till grund beträffande det stora flertalet 

 socknar. Felen bliva störst i fjällsocknarna, emedan mjölkpro- 

 duktionen där starkt dominerar över spannmålsproduktionen och 

 priserna där på grund av bristande kommunikationer och avsätt- 



