188 A. G. HÖGBOM. 



se, att i det hela någon större förskjutning i proportionstalen ej 

 förorsakas genom dessa faktorer. Statistiken ger för övrigt ingen 

 möjlighet att närmare evaluera deras betydelse, varför deras ute- 

 slutande blir en nödvändighet. 



För att nu med de erhållna sockensiffrornas hjälp bilda sig en 

 föreställning om jordbrukets relativa betydelse i varje särskild 

 sockens näringsliv eller, som man också kunde uttrycka det, huru 

 stor del av varje sockens befolkning, som kan försörjas med dess 

 jordbruks avkastning, skulle man kunna gå ut från riksmedeltalet 

 för behovet pr innebyggare, som i den officiella statistiken uppges 

 vara 525 kg spannmål, 295 kg potatis och 445 kg mjölk, alltså 

 efter förut angiven beräkningsgrund talet 1,127 eller kronor 112,7 0. 

 Emellertid äro levnadsförhållandena i Norrland så avvikande från 

 det övriga Sveriges, att detta riksmedeltals användbarhet i före- 

 liggande fall är tvivelaktig. Jag har därför gått en annan väg, 

 som ger närmare liggande jämförelsepunkter. Av de västerbott- 

 niska socknarna äro tvenne, nämligen Nysätra och Lövånger, så 

 exklusiva jordbrukssocknar, att andra inom dem förekommande 

 näringsfång nästan alldeles kunna lämnas ur räkningen. Särskilt 

 gäller detta om Lövånger. Då jag dessutom har närmare person- 

 lig kännedom om denna socken, lägger jag den till jämförelsegrund 

 och tar dess produktionstal till standard, d. v. s. anser det såsom 

 mått för vad en jordbruksbefolkning utan avsevärda binäringar 

 och med den levnadsstandard, den f n. intar, kan behöva. Då re- 

 sonemangets giltighet väsentligen beror på, huruvida och huru 

 väl den valda standardsocknen motsvarar de krav, som i detta 

 hänseende måste ställas på densamma, blir det nödvändigt att 

 först något närmare redogöra för dess näringsliv. 



Lövångers socken har, på en landareal av 519 kvkm, 9,3 % odlad 

 jord; 7 % av arealen betecknas i statistiken såsom naturlig äng 

 och 78 % såsom skog. Den sista siffran inbegriper emellertid en 

 myckenhet mindervärdig skogsmark. 1 själva verket har socknen 

 ytterst obetydligt skog utöver eget behov. Folkmängden är om- 

 kring 4,200 och visar en långsammare ökning än någon annan socken 

 i länet. Den var 4,075 år 1890, 4,166 år 1900 och 4,191 år 1910. 

 Äktenskapsfrekvensen är också mycket låg och födelseöverskottet 

 knappt hälften av länets medeltal. Den odlade arealen är för den 

 tidpunkt, varom här är fråga, 4,560 hektar (1902), vilket motsvarar 

 drygt 1 hektar pr innebyggare. Avkastningen pr hektar är högre än 

 för länet i dess helhet och överträffas endast av grannsocknen Ny- 

 sätra. Nyodlingen uppges vara större än i någon annan socken, an- 

 tingen man räknar i förhållande tilliotalarealen eller till folkmängden. 



