198 A. G. HÖGBOM. 



i de Övriga jordbruket är så gott som den enda näringskällan. 

 Denna olikhet åter betingas av det geografiska läget. Alla de 

 kustsocknar, som genomflytas av större vattendrag, på vilka 

 skogsprodukterna från de längre in i landet belägna socknarna 

 kunna framföras, erhålla av denna grund industricentra och 

 skeppningsplatser vid älvmynningarna, medan däremot de två 

 kustsocknar, som sakna sådana från de inre skogssocknarna kom- 

 mande vattendrag, alltså Nysätra och Lövånger, äro nästan helt 

 och hållet hänvisade till sig själva och sitt jordbruk. En del av 

 den andra gruppens socknar, som sträcka sig något längre in t 

 landet, ha, utom sitt för industrien gynnsamma läge omkring 

 älvarnas mynningsområde, även fördelen av att i sina övre delar 

 äga skog utöver husbehov (exempelvis Nordmaling, Sävar, Bygdeå). 



Såsom synes av siffrorna på kartskissen sid. 11 befinner sig i 

 båda dessa gru])pers socknar jorden alldeles övervägande i själv- 

 ägande bönders händer, medan i de två inre gruppernas socknar 

 ett betydande antal brukningsdelar övergått i trävarubolagens ägo. 

 Medelarealen odlad jord pr brukningsdel inom jordbruksregionens 

 båda sockengrupper ger en antydan om, att brukarnes besutenhet 

 i dessa grupper är betydligt bättre än i de två föregående grup- 

 pernas. Medeltalen torde i själva verket tämligen motsvara full 

 besutenhet under de förhållanden, jordbruket i dessa trakter har 

 att arbeta. 



En blick på tabell III, särskilt dess två sista kolumner, visar 

 tydligt olikheten ur näringslivets synpunkt mellan regionens båda 

 sockengrupper. 



Gruppen Nijsäirn-F.övånger uppvisar de största produktions- 

 talen för jordbruket. Beträffande Lövånger är redan framhållet, 

 att dess tal kan tjäna såsom standard för en ren jordbruksbygd, 

 och det har också i denna framställning begagnats såsom en sådan 

 vid analysen av näringslivet inom de övriga socknarna. Siffran 

 för Nysätra ger med denna standard, såsom av tabellen framgår, 

 ett överskott på icke mindre än 8 % . I vad mån detta kan inne- 

 bära, att socknen har en högre levnadsstandard eller får ett över- 

 skott över sitt normala behov, eller huruvida det kan bero på det 

 statistiska materialets osäkerhet kan jag ej avgöra. Det är an- 

 märkningsvärt, att Nysätra och Lövånger äro de enda socknar i 

 länet — om man ])ortser från Tärna, vars produktionstal, enligt 

 vad redan påpekats, är föga att rätta sig efter — som visa högre 

 produktionstal än yrkesstatistikens procentsiffror. Denna egendom- 

 lighet torde väsentligen bero därpå, att jordbrukarne inom ifråga- 

 varande grupp ha mycket obet3^dliga inkomstkällor utom jord- 



