NORRLÄNDSKA ARRETARFRAGAN. 203 



den kemisk-tekniska industriens produkter. Frågan om ytterligare 

 en utfartsväg genom Norge på lämplig punkt mellan Narvik och 

 Trondhjem och dess betydelse för det norrländska upplandet, jäm- 

 förd med l)etydelsen av vissa nu föreslagna förbindelsebanor mot 

 öster, kan med skäl diskuteras. Kraften från vattenfallen söker 

 sig med visshet ut mot kusten eller fram mot Inlandsbanan, men 

 alltid uppstå väl en del smärre industrisamhällen längs tvärbanorna 

 i ädalarna. Jordbrukets arl)etsuppgifter i och vid industrisamhäl- 

 lena mångdubblas. Folkvandringen går från skogen till den större 

 industribygden med dess i många avseenden rikare, mer omväx- 

 lande och mindre hårda liv. 



Det äger sitt värde att höra, vad folket i skogen tänker härom, 

 de unga i svnnerhet. När man efter slutad arbetsdag vid kvälls- 

 brasan sitter och resonerar med de gamla, som började kriget mot 

 vildmarken, om deras hårda tag och långa strid för födan på egen 

 torva, undgår det ej den, som väl känner denna befolkning, att 

 de ungas fåmälta inlägg uttrycka de starkaste tvivel, om de gamles 

 krig i stort sett ens varit lönt att föra — hemmet har varit för 

 dyrköpt — . I omskrivning betyda nog dessa inlägg, att en klok 

 man med mindre arbete lättare och bättre nu för tiden köper sig 

 sin bärgning vid fabriken, sågen, sorteringen», i Kiruna. Amerika, 

 eller med annat »jobb . Härtill kommer vår medfödda vandrings- 

 lust, mindre sporrad av förvärvsbegäret än av önskan om nya 

 upplevelser, nya erfarenheter. 



De bättre kommunikationerna vidga alltjämt de områden, där 

 en rationellt bedriven skogsvård kan och bör införas. Redan 

 nu omfatta de väldiga delar av Norrland. Endast den, som ingå- 

 ende sysslat med intensiv skogsskötsel i Norrland, kan, vågar jag 

 påstå, i någon mån överblicka den arbetsmängd, som härmed följer. 

 Stora arbeten måste på mycket stora arealer utföras av den norr- 

 ländska skogsarbetarstammen inom de närmaste årtiondena, om 

 vi skola kunna vidmakthålla och framför allt utveckla vår norr- 

 ländska trävaruindustri. Inför dessa uppgifter synas utsikterna 

 vara små att anskaffa tillräckliga arbetskrafter. Det är hög tid att 

 allmänt gripa frågan an, annars komma vi ohjälpligt efter. 



Arbetarfrågan har sålunda på helt fa år blivit en av förgrunds- 

 frågorna för den norrländska trävaruindustrien och skogsägarna i 

 gemen — ej minst staten. Då detta allmänt erkännes, böra för- 

 hoppningar finnas, att ett gemensamt arbete för frågans snara och 

 lyckliga lösning skall kunna omedelbart börja. Det är därvid några 

 synpunkter av allmänt intresse, som böra framhållas. 



Den intensiva skogsvården betingas av. att vi kunna tillvarataga 



