214 AXKL WALLENBKHG. 



hava en fredsfabiikatioii så igångsatt och ordnad, att den endast 

 genom ökning och forcering går från fredsförhållanden över i 

 krigsförhållanden. Det skulle således icke förvåna, om i ett 

 land som Tyskland vissa stalsskogar reserverades för ändamålet 

 och ständigt höUos i en bestämd kubikmassa. 



Ett ämne, som under senaste tiden fått ett betydligt stegrat värde, 

 och om vars värdestegring även vi svenskar fått en livlig påminnelse, 

 är kådan (hartsen). Det är ej små mängder, som redan lämnat 

 landet för att utomlands bearbetas till där oundgängligen nöd- 

 vändiga artiklar, finare hartser, feltämnen, terpentin och dylikt. 

 Vilka oerhörda rikedomar delta en gång kan komma att repre- 

 sentera, behöver ej närmare klarläggas, särskilt om ryktet talar 

 sant, då det påstår, att gummifabrikationen ur denna råvara redan 

 kommit över de första försöksstadierna. 



Så finnes det ett användningsområde, som i alldeles särskild 

 grad uppammats av de med kriget följande abnorma förhållan- 

 dena, nämligen skogsprodukternas användande för näringsända- 

 mål. I det avseendet har ju skogen inom vårt land långt till- 

 bakagående anor. Mer än en gång ha de gamla svearna med 

 bark i brödet drivit hungerns spöke tilli)aka. Nutiden går emellertid 

 längre. Genom synnerligen noggrann målning av splintved från 

 vissa trädslag, särskilt då björk, men även gran och bok, har man 

 lyckats framställa ett vedmjöl, vilket lämnat goda resultat vid 

 verkställda utfordringsförsök. Det är naturligtvis huvudsakligen 

 husdjuren, som lyckliggjorts med denna nya skogsprodukt, men 

 även det för mänsklig näring avsedda mjölet lär kunna därmed 

 utdrygas till 10 å 15 procent. 



Denna användningsform vilar således endast på ett överförande 

 i åtkomlig form av redan inom veden förekommande, färdig- 

 bildade näringsämnen. En stor del av veden utgöres emellertid 

 av kolhydratet cellulosa, ett som bekant för matsmältnings- 

 vätskorna oangripbart ämne. Man har emellertid även lyckats 

 att överföra denna cellulosa till för näringsändamål användbara 

 sockerarter. De så erhållna sockerlösningarna ha därefter kunnat 

 användas till näring för en jästsvamp, vilken med ammonium- 

 föreningar som kvävenäring direkt framställer äggviteämnen och 

 oljor. För närvarande synas metoder vara under utarbetande alt 

 på denna väg med hjälp av cellulosan i gren- och kvistved fram- 

 ställa lämpliga näringsämnen ur från djurriket hämtad hornsubslans. 



Den ovan nämnda överföringen av cellulosa till socker är ju 

 strängt laget ingen nyhet. Den förekommer i rätt stor utsträck- 

 ning vid alla sulfitfabriker, ehuru de erhållna sockermängderna 



