SVKNSKV THÄVAlUHANTKHlNdKN INDKK TIDKiAHK Al!. 23J 



avverkning av ek för flottans behov. De stora truppskeppningar, 

 som ägde rum till våra nyförvärvade provinser pä andra sidan 

 Östersjön, erfordrade mänga och stora fartyg, och för att hävda 

 vår stormaktställning krävdes en stark krigsflotta. 



De viktigaste exporthamnarna under denna tid voro Göteborg, var 

 ifrån utfördes virke från Värmland, Dalsland och Västergötland; 

 vidare Visby med gottlänskt virke samt Stockholm med virke från 

 Mälardalen, Norrland och Finland. Senare tillkommo Uddevalla 

 och Strömstad med stark utförsel av virke från Bohuslän. Från 

 de norrländska skogarna hämtades ännu vid denna tid helt föga 

 virke. 



År 164U utfördes frän riket 31,100 tolfter bräder. 1,750 maste- 

 träd och 2,075 famnar ved till ett uppskattat värde av 109.000 da- 

 ler s:mt. Härav avsändes mer än hälften från Göteborg. I denna 

 stad hade nämligen ej långt efter dess anläggande bildals det s. k. 

 »Masthandlarnes compani . vilket lyckats förskaffa sig ett visst 

 monopol på utskeppning av spiroi\ balkar, spärrar, plankoi- och 

 bräder m. m. 



Det bör här måhända erinras därom, att samma betydelse som 

 trävarurörelsen hade för den västliga delen av riket, ägde tjär- 

 bandeln för den östliga. 



En stor förtjänst inlade Kahl XI om trävaruhandeln, trots den 

 tidens rikedom på lagar och förmyndarskap, som kunde verka 

 hämmande. Under hans tid började man inse fördelarna av att 

 förädla virket här hemma i stället för alt exportera det i form av 

 stockar. Dittills synas s. k. finbladiga sågar icke ha förekommit i 

 Sverige; man kände dem emellertid från Holland, och K.\rl XI 

 införskrev ett holländskt sågmaskineri. »Sedermera hafva Swenska 

 snillen icke allenast bräkt finbladiga Såg-Werk i fullkomlig gång. 

 innom Riket, utan Handels kundskapen har ock lärt oss, at i stället 

 för at falla uti Holländares hand. Sjelfwe förädle wår Skog wid 

 finbladige SågWerk. och de pa Utrikes Platsar sjelf afsälta. där 

 den bäst betalas, i sådana Sortamenter skuren, som pa hwarje Ort 

 astundas.» I dessa sågar ha vi att se urbilden av våra nuvarande. 

 Drivkraften fann man i vattenfallen, och därav kom det sig. att 

 de s. k. sågkvarnarna merendels anlades inuti landet. Tekniken 

 var givetvis mycket primitiv. Från att ursprungligen ha begagnat 

 sig av ett enda tjockt sågblad, ända till 10 mm. lärde man sig 

 dock snart att använda flera och tunnare blad. 



Under denfta tid ökades exporten på England och Holland 

 i betydande grad, på samma gång som Värmlands och Dals 

 lands rika skogstillgångar rycktes undan norrmännens .speku- 



