284 TH. A. ASKERGKKN. 



som svenska, yttrar Commerce-Gollegium eftei- en i^rundliiJi iiliod-, 

 ning bl. a. följande: 



» — — — så synes af allt detta med skäl kunna dragas den 

 slutföljd, att hwarken skogsägarne funnit det rättigheten för i^t.-; 

 ländska Fartyg att emot lika Willkor som de Swenska utskeppa; 

 trädwaror, komme att för dem medföra någon särdeles winst ocli 

 fördel, ej eller att det äfwen i detta fall wore förenligt med Berg- 

 werkens, Skeppsbyggerierncs eller åtskilliga andra näringars fram- 

 tida bestånd att widare uppmuntra senare tiders mindre försiktigt 

 beräknade och hastigt ökade trädwaruexport, hwilken hufwud 

 sakeligen bör tillskrifwas de betydliga reqvisitioner af trädwaror, 

 som här i Riket gjorda af Engelska Handlande under den tid de- 

 ras Skepp, i anseende till Politiska förhållanden, ej kunde anlöpa 

 Ryska, Preusiska och Norrska Hamnar och hwarigenom inträffade, 

 att på korrt tid Skogseffecter betydligen stego i pris i samma mohn 

 Skogarna hastigt nedfälldes.» 



Historien upprepar sig, och en del av detta betänkande kunde 

 gott vara skriven hundra åi- senare. Däremot torde våra dagars 

 trävaruexportörer ha svårt att förstå, att större framsynthet ej vai- 

 till finnandes vid denna tid, än vad Kongl. Commerce-Collegii på 

 en mycket omfattande undersökning stödda avstyrkande ger vid 

 handen. Till den gamla, goda tidens försvar bör dock rättvisligen 

 omtalas, att kollegiets president, friherre A. N. Edelcrantz, samti- 

 digt avgav en vidlyftig reservation, som jämte en skarp kritik 

 av kollegiets uttalade grundsatser innehåller en mängd moderna 

 tankar i de nationalekonomiska frågor, som i utlåtandet be- 

 röras. 



E. framhåller till en början, att de författningar, vari ändring både 

 nu och vid flera tillfällen förut blivit sökt, innehålla, > att större 

 delen af de förnämsta Swenska Trädwaror dels alldeles icke med 

 främmande skepp få exporteras, dels äga frihet dertill endast uti 

 viss qvantitet och i bestämd proportion till den öfriga lasten, då 

 den består af Jern, samt i de tlesta fall wid utförandet böra er- 

 lägga tredubbel utgående Tull, emot dem, .som af Swenska Fartyg 

 i dylikt fall erlägges.» 



E. medgiver, att i vissa landskap skogen är mestadels förstörd, 

 och att de ouppodlade delarna till stor del bestå av öde liggande 

 tält. I många delar av riket förefinnes brist på skog, andra äro 

 alldeles i saknad därav, men den största delen av landet äger omät- 

 Hga förråd av skog ännu outnyttjade. E. frågar: har man sålunda 

 anledning att tala om skogsbrist i Sverige? Ett jakande svar på 

 denna fråga synes E. lika förhastat, som slutsatsen, att emedan 



