SVERIGES FLOTTXINGSVÄSENDK. 281 



Samtliga flottleder i Sverige anses tillsammans hava en längd av 

 minst 30,000 km, vadan tabellen upptager c:a 88 % av de svenska 

 flottlederna, räknat i längd-kilometer. Siffran angående den sam- 

 manlagda längden av de svenska flottlederna måste byggas på an- 

 taganden. Man kan emellertid av tillgängliga uppgifter sluta sig 

 till, att sammanlagda längden bör vara mzmf 30,000 km. I Gunnar 

 Anderssons tidigare åberopade uppsats finnes uppgift angående 

 några flottleder, som ej ingå i tabell 1. Dessa flottleder uppgivas 

 hava tillsammans c:a 3,400 km. längd. Lägges denna siffra till 

 tabellens 26,300, erhålles en längd av 29,700 km. Och dock saknas 

 även i Anderssons utredning en del flottleder, vilkas längd han ej 

 kunnat utröna. 



Sveriges järnvägar hade vid utgången av år 1914 en samman- 

 lagd längd av 14,644 km, varav inom Värmland, Dalarna och 

 Norrland 4,686 km. De svenska flottlederna hava sålunda mer 

 än dubbla sammanlagda längden av alla Sveriges järnvägar, och 

 de i tabellen upptagna nordsvenska flottlederna representera en 

 mer än fem och en halv gånger större längd än järnvägarnas 

 inom samma landsdelar. 



I kol. 5 av tabell 1 angivas de sannolika skogsmarksarealerna 

 pr km flottled, därvid Hörneån visar det fördelaktigaste förhållan- 

 det och, om den lilla vid Axmar bruk i Gästrikland utfallande 

 Skärjån undantages, Delångersån det minst fördelaktiga. Det är 

 dock att märka, att Delångersån under sitt lopp passerar de stora 

 Dellensjöarna och Forssa vattnen, varigenom förhållandet skenbart 

 blir ofördelaktigare, än det i verkligheten är. Detsamma gäller 

 bland andra Indalsälven och Dalälven, vilka genomflyta betydande 

 sjösystem, till vilkas stränder flottgodset framföres, varav följer, att 

 de behärska större områden, än som framgår av den statistiska 

 beräkningen. 



Av intresse är den undersökning, som föreligger i kol. 4 i tabell 

 1, och som visar arealen inom barrskogsområdet belägen mark, 

 som har sin utfartsväg genom de olika flottledssystemen. Om man 

 antager, att inom barrskogsområdet produktiv och improduktiv 

 mark i anseende till belägenheten fördela si" unsjefär lika, och 

 vidare att i genomsnitt flodområdet har samma bredd åt båda 

 sidor, kan man bilda sig en föreställning angående avforslings- 

 vägens medellängd från skogen till flottleden. Under dessa förut- 

 sättningar är medelvägen för t. ex. Kalix älv, Lule älv. Alterån, 

 Ume älv, Indalsälven, Delångersån och Dalälven ca 5 km., under 

 det att för Bure älv, Rickleån, Sävar älv. Öre älv, Gideå & Husums 



