SVERIGES FLOTTNINGSVÄSENDE. 293 



Det må villigt erkännas, att dessa beräkningar redan från ut- 

 gångspunkten äro minst sagt approximativa. Rättare sagt böra de 

 benämnas gissningar. Att med tillgängliga uppgifter komma längre 

 är emellertid helt säkert omöjligt. Men så mycket torde kunna 

 fastslås, att tidigare ävenså gissningsvis angivna summor äro för 

 låga. 



De i tabell IV kol. 1 angivna tiderna, då flottning av någon 

 omfattning börjat, giva stöd för den meningen, att ett utvecklat 

 flottningsväsende i vårt land är föga äldre än 50 år. 



Jag har med det statistiska materiel, som står till buds, sökt visa, 

 vilka fördelar som de nordsvenska flottlederna tillföra de nord- 

 svenska skogarna och med detta hela vårt land. Men det finnes 

 flottleder även i de sydliga landskapen, ehuru flottningen där icke 

 är på samma tillfredsställande sätt ordnad som i Nordsverige. 

 Detta är enligt min tanke mycket att beklaga, i synnerhet som 

 förhållandena ingalunda behövde lägga hinder i vägen för ett plan- 

 mässigt ordnat flottningsväsende i sydsvenska vattendrag. Om på 

 ett lämpligt och rättvist sätt skiljes mellan flottningsintresset och 

 andra intressen, och om på för ändamålet tjänligt sätt flottlederna 

 utbvaaas, skulle dessa intressen mvcket väl kunna trivas tillsam- 

 mans. Nu hava förhållandena i Sydsverige gestaltat sig så, att 

 skogsavverkningen i allmänhet är splittrad på många och små 

 händer. Detsamma gäller även träförädlingsindustrien. Följden 

 av denna splittring har blivit, att skogarna långt hårdare och hän- 

 synslösare avverkas, och att skogsprodukterna utnyttjas på ett långt 

 sämre sätt, än om skogsavverkningen vore samlad på ett fåtal 

 kapitalstarka händer. Det är en i sanning sorglig anblick att se, 

 huru t. ex. i Småland virket vid små, tillfälligt uppställda cir- 

 kulärsåg^'erk blir ofullständigt uttaget, illa sågat och från början 

 till slut illa hanterat för att slutligen till underpris slumpas bort 

 till mellanhänder, som å sin sida ej kunna betinga samma pris 

 för sin vara som de, vilka hava väl sågade och väl lagrade varor 

 att erbjuda. När ett dylikt cirkulärsågverk sedan i sinom tid bort- 

 flyttas, kvarligga massor av avfall, vilket är värdelöst och endast 

 belamrar platsen, till dess det sent omsider ruttnat ned. Kunde 

 virket från de under sådana omständigheter avverkade skogarna 

 samlas till ett fåtal väl byggda och väl drivna verk, skulle allt 

 detta slöseri med virke kunna undvikas. Att det är ofantliga be- 

 lopp, som årligen förfaras genom en illa ordnad sågning, är visst 

 och sant. Endast avfallet, som ej kommer till nytta, representerar 

 stora summor. Att flottningsväsendet icke är ordnat, måste anses 

 vara det huvudsakliga skälet till, att skogsavverkning och trävara- 



