TILL KÄNNEDOMEN OM DE CENTRAL- 

 SVENSKA FJÄLLENS FÖRSTA FLORA 

 EFTER ISTIDEN. 



(PRELIMINÄRT MEDDELANDE.) 

 Av HARRY SMITH. 



ILKA de arter voro, som vid inlandsisens avsmältning 

 invandrade på de barlagda markerna i Sveriges centrala 

 fjälltrakter, och varifrån dessa kommo, äro frågor, som 

 ännu äro oavgjorda. Tack vare Nathorsts berömda 

 undersökningar, kompletlerade av senare forskare, veta vi, alt den 

 glaciala flora, som uppdagats i Skåne, har följt den avsmältande 

 inlandsisen, i stort sett, till det mellansvenska moränstråket, d. v. s. 

 den linje, som betecknar det finiglaciala (enl. De Geers termino- 

 logi) stilleståndet i isavsmällningen. Likartat synes förhållandet 

 vara i Finland enligt Har.\ld Lindberg. Endast utanför Salpaus- 

 sälke, d. v. s. den finska fortsättningen av samma moränslråk, 

 äro rester av den glaciala floran funna. 



Vad Norge angår, är för närvarande ytterst svårt att göra några 

 antaganden i denna fråga. Stadierna i isavsmälningen äro ofull- 

 ständigt kända, dessutom gör landets brutna topografi det ytter- 

 ligare svårt att i rätt sammanhang infoga de gjorda fynden. 

 Vidare tillkommer som försvårande omständighet, att horison- 

 tella avståndet mellan nuvarande glacial flora och havsnivån är 

 mycket liten. Dock förefaller det, som om fynden på Västlandet 

 vore samlade utanför raerna*. 



Förut har också framhållits ft. e\. Gunnar Andersson och Selim 

 Birger, Den norrländska tiorans geografiska fördelning och in- 

 vandringshistoria, pag. 139), att denna arktiska flora, som varit 

 rik i de perifera delarna av nedisningsområdet, tunnar av inåt, för 

 att i centrala Sverige och P^inland helt försvinna. På många 

 platser i Norrland har man konstaterat, att den första vegetationen 

 varit tallskog. Man har därför antagit, att klimatet under is- 

 avsmältningens sista skede varit sådant, att skogen ryckt fram direkt 

 efter isen. Åtminstone öster om isdelaren. Därav följer, att vår 

 Qällflora icke är i nämnvärd mån rekryterad från söder och öster. 

 Helt andra bli förhållandena mot väster. På norska västkusten 



