OM SANNA. 



Av MAURITZ CARLGREN. 



ITT i del kuperade, av havet sönderskurna Angerman- 

 ländska kustlandet ligger Hemsön med Sanna, Frans 

 Kempes sommarviste sedan 1880. 



Länge var Sannaskogen endast jaktmark. Höstarna 

 samlades här släkt och vänner, jaktrop och hornsignaler ekade i 

 skogen, dreven gingo över Hemsöns myrar och berg med sikt 

 över ett solglittrande hav. Numera, kan man säga, är det skogen 

 .själv som lockar och drager Frans Kempe ut i marken. Det har 

 mellan honom och hans skog blivit ett intimt och dagligt umgänge, 

 endast avbrutet av resor och störtregn. Här har hans intresse för 

 skogsvården framvuxit och tillväxt i intensitet. Man kan knappast 

 överskatta Sannas betydelse för Frans Kempes skogsvård. 



Hur tanken på en fullständig torrläggning av all myr och för- 

 sumpad mark tog fast form, har han själv berättat. Det var en 

 jaktdag hösten 1897. Han stod på pass på Kraftmyren. Drevet 

 gick långt borta, han stod och såg omkring sig och fäste sig vid 

 en smal sänka i marken, som gick rakt fram genom skogen. En 

 närmare undersökning gav vid handen, att det var ett gahimalt, 

 till hälften av vitmossa igenvuxet dike. Ett dike mitt inne i skogen! 

 Detta tedde sig sä anmärkningsvärt, att han, lämnande drevet åt 

 sitt öde, gick direkt till en gammal inföding, en torpare, som visste 

 berätta, att på denna del av Kraftmyren verkställts dikning föl* 

 odlingsändamål omkring 1830, men att odlingen icke fullföljdes. 

 Detta var ju något att tänka på. Kunde en gammal övergiven 

 odlingsdikning giva ett sådant resultat som denna skog, vad skulle 

 då ej bliva av en allmän, fullständig torrläggning av myrarna! 

 Upptäckten var betydelsefull, ty den blev uppslaget till och basen 

 för de med stora matt tilltagna torrläggningsarbetena å Mo c^ Domsjö 

 Aktiebolags skogar, som 1898 togo sin början. 



Så har det varit med alla observationer på Sanna. Slutsatserna 

 ha draoits icke för Sannaskooens skull. Sanna har varit Fr.\ns 



