ränteprincipens tillämpning behöves däremot för uppnåendet av den önskade stora avkast- 

 ningen alltid ett stort %-irkeskapital, \-ilket enligt vad erfarenheten \'isar dock merendels giver 

 relati\-t låg ränta. 



Båda principerna hava sina fördelar men, om de gå till överdrifter, sina stora olägenheter. 



Till penningränteprincipens torljänster må främst hänföras, att den påvisat den ekono- 

 miska ohållbarheten av mycket långa omloppstider for att frambringa groM:, men på slutet 

 trög^äxande gagnvirke, att den skarpt betonat betjdelsen av att genom beståndsvärd avlägsna 

 onyttiga delar av virkesförrådet, ävensom att den pä ett övertj-gande sätt ådagalagt nödvändig- 

 heten av att genom rationella avverkningar såsom gallringar och ljushuggningar ända in 

 emot omloppstidens sista perioder hålla produktionsförmågan uppe. Såsom Oiörka sidor hos 

 principen må antydas, att den ofta givit anledning till hastiga realisationer av en stor del 

 3\ skogskapitalet, varvid ej blott . överåriga bestånd a^-^"erkats, utan även yngre och medel- 

 ålders bestånd blivit för starkt utglesnade, ja, till och med skövlade. Därvid har ^-isat sig, 

 att principen — gängse ränta å skogens realisationsvärde — utan tillägg av dyrhetstiUväxten 

 icke är hållbar, beroende därpå att inkomsterna av skogsskötseln ^^d mycket korta omlopps- 

 tider nedgå så lågt, att de ej förmå täcka indirekta utgifter till skatter, tor\"altning m. m., 

 varför ett dylikt skogsbruk blir direkt förlustbringande. 



Skogsränteprincipen har vid tillämpningen verkat kon5er\"erande på skogsförrådet, %-ilket 

 ägt betydelse bland annat i sådana fall, dä bestånden allmänt varit av överårig beskaffenhet, 

 sä att en hastig realisation i hög grad skulle ha rubbat ortens eller landets ekonomiska liv. 

 Så har hittills varit förhållandet med den största delen av statens skogar i Norrland och 

 Dalarna. Genom att avverkningen likväl ej forcerats förr än under senaste tiden, har 

 domänfondens avkastning kunnat \-isa en särskilt under sista decenniet mycket ökad stegring, 

 utan att skadliga verkningar härav behöva befaras under den tid, som åtgår tor att full- 

 ständigt utreda bland annat de metoder, som lämpligen böra användas tor att skaffa återväxt 

 efter a^-^"erkningen, varom undersökningar måste bedrivas under en följd av år framåt. 



I fråga om sådana skogar, där a\-\-erkningen redan nu kan bedrivas enligt andra grunder, 

 är styrelsen ense med de båda ovannämnda reser\-antema däri, att hushållningen måste ordnas 

 så, att ränta beräknas på engagerade kapital. Här\"id böra dock vad skogskapitalet beträffar 

 de erfarenheter beaktas, som man hittills i vårt land vunnit angående skogsproduktemas och 

 virkesförrådets dyrhetstillvä.\t, i vilket avseende styrelsen tillåter sig antora följande tal, häm- 

 tade ur domänstyrelsens underdåniga utlåtande den i8 januari 191 5 i anledning av Riksdagens 

 revisorers uttalande i vad angår hushållningen å statens skogar: 



Timmer vid Faxälvens inlopp i Angermanälven (Granvåg har i medeltal under perioden 

 1900 — 1 9 14 haft en årlig dj-rhetstillväxt av 



för tall av 19' längd 6" topp (eng. mått) 5,43 % 



> 4,39% 



> ■> 2,45 % 



» » 2,47 % 



gran > 19' » 6" » > > 5,80 % 



» 5.°°% 



> ^ 3,°° % 

 -> 2,90 % 



I Ljusne och Voxna älvar har timrets dyrhetstillväxt per år under tiden 1SS4 — 191 1 

 utgjort 



för tall 2,96 % 



» gran 3,83 % 



För pappersmasseved har dyrhetstiUväxten varit väsentligt högre än för timmer. 



Ehuru djThetstillväxten i någon mån motverkas av stigande a\-verkningskostnader i all- 

 mänhet, synes det ej medföra någon risk att för Norrland beräkna den dyrhetstillväxt, som 

 normalt försiggår i fråga om skogsprodukter, till omkring 2,3 33% per år. Sådana ab- 

 norma värdeökningar, som inträtt under de t\å senaste åren, skulle, om de infördes i be- 

 räkningen, högst avsevärt öka dessa procenttal. 



Även om skogsproduktemas dyrhetstillväxt i fråga om södra och mellersta delarna av 

 landet för när\arande på grund af flera skäl är mindre än i Norrland, uppgår den dock, 

 enligt de överslag som härom verkställts, till fullt 2 °o per år. 



Därest vid beräknande av omloppstider för de svenska skogarna skogsprodukternas dyr- 

 hetstillväxt tillägges den procent, som kan erhållas å skogens realisationsvärde, skall det 



