15 



vis har det inträffat, att en dylik avverkning medfört förlust, vilken dock måste anses upp- 

 vägas av det gagn huggningen medfört för beståndsvården. Anslag för dylika skogsvårds- 

 arbetens utförande hava, då framställning härom gjorts, icke under de senare åren avslagits. 



I fråga om a%'\-erkningsberäkningarnas utförande för större skogliga enheter än hittills 

 skett, förslag litt. e., har stjTelsen uttalat sig i sammanhang med frågan om skogsindelnings- 

 arbetets ordnande, sid. 9 i förevarande utlåtande. StjTelsen har till fullo insett betj^delsen av 

 att tillgodogöra befintliga tillgångar av avverkningsmogen skog och har fördenskull efter hand 

 ökat a%-v^erkningsbeloppen av sådan skog genom meddelade bestämmelser därom dels vid 

 fastställande av nya hushållningsplaner, vilka upprättats till den omfattning, som varit möjlig 

 med hänsyn till tillgången ä arbetskrafter, dels vid jämkningar av äldre indelningsplaner, 

 dels ock, då så befunnits nödigt, utan sådan jämkning. De föreskrifter angående de allmänna 

 skogarnas indelning till ordnad hushållning, som den 27 maj 1916 uttardats av domänsty- 

 relsen, och som hädanefter komma att tillämpas vid skogsindelningarna, torde giva full garanti 

 för, att de synpunkter, som de sakkunniga i förevarande fråga gjort gällande, komma att 

 tillgodoses. 



I fråga om bättre tillgodogörande av virkesavkastningen och höjande av dess 



värde hava c/e skogssakkuiiTiiga för södra Sverige å sid. 76 — 104 och 21 1 — 220 lämnat en 

 utredning, på grundvalen av vilken de föreslå: 



»a) att virkesavkastningen från de allmänna skogarna, utom då på grund av lokala för- 

 hållanden undantag från regeln i vissa fall behövde göras, genom skogsfönaltningens försorg 

 före försäljningen a\-verkas, upparbetas i sortiment och framforslas ur skogen till konsumtions- 

 orten eller lämplig transportled; 



b) att för realiserande av detta önskemål nödiga medel tillhandahållas revirförvaltarna ; 



c) att till dri\Tiingskostnadernas nedbringande goda kommunikationer anordnas till och 

 å de allmänna skogarna, samt att, där större tekniska svårigheter vid vägbyggnaderna möta, 

 jägmästarna sättas i tillfälle att erhålla biträde av fackmän ; 



d) att lämpliga upplagsplatser för virke från de större allmänna skogarna, där så anses 

 erforderligt, anordnas invid förbrukningsorter eller kommunikationsleder, där virket lämpligen 

 kan utbjudas; samt att för underlättande av för\ärvet av dylika upplagsplatser domänstyrelsen 

 berättigas att utan att underställa frågan Kungl. Maj:ts prövning avsluta köpeavtal; 



e) att kolning, där sä lönar sig, igångsattes, om det klenare virket ej på annat sätt med 

 bättre vinst kan tillgodogöras; samt 



f) att vid skogsarbetarfrågans lösning hänsyn tages därtill, att kolningskunniga arbetare 

 förflyttas till de trakter, där tillgång på dugliga kolare nu ej finnes. > 



Dessutom ha de sakkunniga i detta sammanhang avgivit förslag rörande försågning av 

 virket å de allmänna skogarna, vilka styrelsen senare i detta utlåtande å sid. 18 — 21 behandlar 

 i samband med frågan om industriell verksamhet för förädling av trävaror. 



Den norrländska skogsvårdskommitten har å sid. 225 — 227 behandlat de frågor, som 

 förestava förslaget här ovan under litt. a. Kommittén framhåller därvid, att såväl skogliga, 

 ekonomiska som sociala skäl talade för, att staten i Norrland likom i landets sydligare delar 

 själv utförde avverkningar på statsskogarna. Kommittén är dock av den åsikten, att dessa 

 a\"serkningar mera borde betraktas såsom försök och först efter vunnen erfarenhet på om- 

 rådet verkställas i större utsträckning. 



OverjägmästarJia ha i sina yttranden framhållit: 



T. f. överjägmästaren i Umeä beträffande förslag litt. a. att gallrings- och mindre värde- 

 ullt rensningsvirke alllid borde av%-erkas med eget folk, då främmande arbetare vid gall- 

 ringar lätt förorsakade skadegörelse på det kvarv^arande beståndet, då vanligtvis vid försälj- 

 ning av rensningsvirke på rot virke av smärre dimensioner ävensom mindre värdefullt virke, 

 som vid en rationell avverkning jämväl borde medtagas, kvarlämnades i skogen av köparen 

 samt då spekulanten, som hade svårare att värdera dylika försäljningar, i känslan av sin 

 osäkerhet om värdet icke bjöde toppriser; beträffande förslag litt. c, att goda körvägar för 

 proviantering, transport av redskap m. m. i största omfattning borde anläggas pa skogarna 

 för att högsta möjliga pris skulle kunna erhållas för virket; beträffande förslag litt. e., att 

 kolning genom statens försorg borde i vidaste omfattning bedrivas; 



Överjägmästaren i Bergslagsdistriktet rörande förslag litt. a., att forsäljningsvirke i största 

 möjliga grad borde upphuggas i stället för att säljas på rot, framhållande, att inom Bergslags- 



