träffande rotstående virke om möjligt böra vara så stora, att köpare må bliva i tillfälle att 

 for av%erkningen5 övervakande och tillsyn anställa särskilda formän, vilkas tid bör helt tipp- 

 tagas av deoa arbete. I fråga om Norrland böra mindre forsäljningsposter än 2,000 å 5,000 

 kbm. fördenskull und%-ikas. varom ock foreskrifter lämnats. För att ernå sådan storlek av 

 försälj ningspostema är det ofta nödigt, att, på sätt de sakkunniga hemställt, å mindre skogar 

 utbjuda dera års avverkning samlad. Så har även skett beträffande bland annat ecklesiastika 

 skogar. 1 de fall, dä boställshavama åtnjuta viss andel av avkastningen, hava de insett for- 

 delen av ett sådant torfarande och i allmänhet medgivit, att ett sammanslående av flera års 

 avverkning till en torsäljningspost finge ske. Däremot har styrelsen ej ansett sig kurma for- 

 ena avkastningen frän skilda sådana skogar till en fÖrsälfningspost, enär, även om virket 

 varit av samma slag. t. ex. pappersved och brännved, vissa andra forhållanden såsom virkets 

 kvalitet, drivningsvägens längd m. m. kunnat förorsaka olika priser på virket från skilda 

 skogar. Detta har emellertid ej hindrat, att virke av samma sortiment från skilda skogar 

 utbjudits samtidigt, men såsom olika försäljningsposter. Att söka ordna så, alt virkesforsälj- 

 ningama komma att äga rum samtidigt från ett flertal revir, finner styrelsen lämpligt. Denna 

 fråga har styrelsen ett flertal gånger underkastat diskussion på sammanträden med överjäg- 

 mästama och därvid fist uppmärksamheten på betydelsen av att pä detta sätt söka kon- 

 centrera försäljningarna av kronans virke. I vissa fall har styrelsen även ansett lämpligt att 

 centralisera dessa försäljningar på sådant sätt, att uppgifter från reviren om skogseffekter, som 

 skulle a^-yttras, insänts till styrelsen, varefter utbuden skett direkt från styrelsen. Särskilt 

 har ett sådant förfarande tillämpats i fråga om träkol ävensom beträffande pappersved och 

 props från skogar i Norrland. 



Styrelsen har \"idare ej något att erinra mot de sakkunnigas forslag Iztf. b^ i vad det av- 

 ser, att virkesauktionema skola hållas tidigare än vad nu är fallet i södra och mellersta de- 

 larna av landet. 



Däremot finner styrelsen det icke lämpligt att under alla omständigheter fixera en viss 

 dag, den 15 november, såsom den senaste, under vilken virkesauktioner varje år skola av- 

 hållas. De lokala torhållandena, som i vissa faU kunna giva anledning till att auktioner 

 även böra avhållas senare pä året, böra härvid få verka avgörande. 



Alt i regel förrätta virkesauktionema tidigare än vad nu är fallet står i god överensstäm- 

 melse med det förfarande, som sedan längre tid tillbaka blivit allmän praxis i Norrland och 

 Dalarna, varest dessa oftast äga rum under loppet av oktober månad. Stämplingslängdema 

 måste givet\-is tor detta måls nående avlämnas så tidigt, att torsäljningama hinna i före- 

 skriven ordning kungöras. För att underlätta detta samt for att bereda köparna längre dd 

 till att bese och värdera det utstämplade virket har styrelsen for avsikt att, där så lämpligen 

 kan ske, söka efter hand omlägga tiden for stämplingama så, att åtminstone huvudsakligaste 

 delen av salu^irket utsynas året innan försäljningen skall äga rum; i vilket avseende redan 

 år 1 9 16 åtgärder vidtagits. 



St)-relsen ansluter sig alltsä härigenom i det väsentliga till de önskemål i detta hänse- 

 ende, som den norrländska skogsvärdskommittén uttalat. Styrelsen vill dock framhålla, att det 

 torde vara lämpligare att förrätta auktionerna i september än. som kommittén föreslagit, i 

 augusti, enär utsikterna tor det kommande årets virkesmarknad i de flesta fall säkrare låta 

 sig bedömas i september än en månad tidigare. De i vissa här ovan anförda yttranden fore- 

 bragta skäl emot den av kommittén förordade torändringen i tiden fÖr stämplingamas ut- 

 förande ktmna dock icke frånkännas betydelse. Det blir icke alltid lätt att planera a\-verk- 

 ningama två år i förväg. Förhållanden å såväl virkesmarknaden som eljest kunna inträffa, 

 vilka kräva ändringar i a\-verkningamas förläggande. Icke heller kan tomekas, att utstämp- 

 lingar ett år i förväg i \"iss mån kuima vålla hinder tor upprätthållande av ordning och reda 

 i skogen. Dock anser stjTelsen, att de förut åberopade fördelama av att stämplingama ut- 

 föras två år i torväg äro större än de antydda ölägenheterna. 



I detta sammanhang tillåter sig styrelsen påpeka, att den tid. som ^"arit tillmätt ät stämp- 

 lingama i Norrland, törst under de senare åren visat sig \-äl kort beroende dels pä utsy- 

 ningsbeloppens alltjämt skeende ökning, dels därpå, att kulttirarbetena, som delvis ut- 

 föras under den tid, som hu%"udsakligen är anslagen åt stämplingama, alltmer tilltagit i om- 

 fattning. 



Beträffande de sakkunnigas torslag Iztt. c, att ställandet av säkerhet ej skulle vzira ett 

 oeftergivligt villkor for beviljande av kredit vid torsäljningar under 200 kronors värde, itall 

 köparen genom intyg av länsstyrelse, kronofogde eller länsman styrker, an han är vederhäf- 

 tig för beloppet, anser sig styrelsen ej böra göra någon erinran. Förslaget innebär huvud- 



