31 



att styrelsen genom decentralisation skulle vara befriad från att besluta i annat än vä- 

 sentliga ärenden; 



att överjägmästama skulle kunna direkt ingripa uti och främja skogshushållningen samt 

 besluta i bland annat ärenden, som krävde likformighet för distrikten; 



att jägmästaren skulle vara den verkliga förvaltaren, den verkliga ledaren av skötseln och 

 vården av revirets skogsegendomar, samt 



att dessa principer icke kunnat i önskvärd grad för\'erkliga5 pä den grund, att gällande 

 skogsordning lagt hinder i vägen därför. 



Styrelsen påvisar vidare i Samma underdåniga utlåtande, att styrelsen såväl genom det för- 

 slag, som st)Telsen pä sin tid utarbetade till 1909 års nådiga instruktion för skogsstaten, som 

 genom sina reglementariska foreskrifter för skogsstatens tjänsteför%-altning av år 1910 sökt 

 främja nödig decentralisation i administrationen och eftersträvat förenkling i ärendenas be- 

 handling, samt att den vidgade decentralisation, som eftersträvades, dock ej obegränsat kunde 

 utsträckas till ett hundratal eller flera personer, som måst tillsättas till huvudsaklig del på 

 grund av tjänstetidsmeriter — jägmästarna — , utan till en ^-iss grad måste stanna vid de 

 tjänstemän, som uteslutande tillsatts med hänsyn till skicklighet och kompetens — överjag- 

 mästarna. 



Styrelsen får i detta sammanhang \-idare framhålla, att styrelsen alltjämt verkar för en ut- 

 sträckt decentralisation och därmed följande förenkling i ärendenas behandling. Genom 

 Eders Kungl. Maj:ts förnyade nådiga instruktion för skogsstaten den 28 april 1916, har i en 

 del fall i enlighet med domänstj-relsens förslag vidgad befogenhet och större frihet tilldelats 

 jägmästaren. 



Såsom exempel må anföras. 



Enligt § 6 i 1909 års nådiga instruktion för skogsstaten skall överjägmästareh med led- 

 ning av de i § 17 omförmälda förslag (utsyningsförslag, förslag å grässlätter, odlingslägen- 

 heter och mulbete samt torv- och grustäkt m. m. dylikt samt förs"altningsförslag) årligen upp- 

 rätta och till doroänstyrelsen ingiva förslag så väl till de åtgärder, som böra ^^dtagas å de 

 allmänna skogarna inom distriktet, som ock till de utgifter, vilka för ändamålet erfordras. 

 Enligt § 6 i 1916 års förnyade nådiga instruktion för skogsstaten skola samma förslag >av 

 överjägmästare granskas och i avseende på föreslagna åtgärder eller beräknade utgifter even- 

 tuellt rättas eller ändras på sätt anses vara lämpligt med hänsyn till rådande förhållanden. 

 Där förhållandena sådant påkalla, har överjägmästaren att, innan rättelse vidtages, därom 

 rådgöra med vederbörande jägmästare — — — >. »Overjägmästare har därefter att till do- 

 mänstyrelsen ingiva skogstjänstemännens rättade förslag tillika med däröver uppgjorda sam- 

 mandrag för distriktet ävensom motiv till av honom vidtagna förändringar.» Den ändrade 

 ordalydelsen i 19 16 års instruktion innebär, att överjägmästaren efter granskning och even- 

 tuellt rättning av jägmästarnas förslag, där förhållandena så påkalla efter förutgående råd- 

 göring med jägmästaren, sammanför jägmästarnas torslag för distriktet i sin helhet och 

 med anförande av motiv för de av honom vidtagna ändringarna ingiver desamma till do- 

 mänstjTelsen. Den uppfattning, som den norrländska skogsvårdskommittén förfäktat nämligen, 

 att jägmästaren icke skulle vara en verklig för\-altare av sitt revir, \-ilken uppfattning dehns 

 torde haft sitt stöd i den äldre ordalydelsen av denna paragraf, vilken möjligen skulle kunnat 

 tolkas så, att i verkligheten överjägmästaren vore den, som uppgjorde dessa för revirets 

 skötsel viktiga förslag, torde efter detta förtydligande ha ringa fog för sig. 



Enligt § 20 i 1909 års nådiga instruktion för skogsstaten må jägmästare låta kronojägare 

 eller kronoskog^•aktare avstämpla :vindfällda och torra träd, gallringsvirke, smärre träd, som 

 böra a\'verkas genom rensningshuggning å hygge, enstaka i hyggestrakter förbigångna, vid 

 avverkningen genom påfallning eller annat sätt skadade träd ävensom träd å trakthygge, vars 

 gränser blivit behörigen utmärkta. > Dessutom äger jägmästaren »i de fall, dä enligt fastställd 

 hushållningsplan eller arrendekontrakt avverkning skall ske annorstädes än ä trakthygge, 

 låta kronojägare eller kronoskog^"aktare efter ä marken förut lämnad anvisning avstämpla 

 sådana träd, som skola fallas uteslutande för husbehov>. Enligt ^ 20 i 1916 års förnyade 

 nådiga instruktion må jägmästare »uppdraga åt kronoiägare eller kronoskogA"aktare, som därtill 

 prövas skicklig, att verkställa utsyning och stämpling av \Trke, som skall a\'verkas genom 

 gallring eller genom rensningshuggning, omfattande torra, vindfallda, avtorkande och skadade 

 träd, spridda, vid föregående utsj-ning uppenbarligen förbigångna träd samt sådana smärre 

 träd, som för föryngrings erhållande böra avverkas i bestånd, där i första hand uttagits tim- 

 merträd. Jägmästare må ock låta därtill skicklig kronojägare eller kronoskogvaktare avstämpla 

 träd å trakthygge, vars gränser blivit behörigen bestämda, ävensom i övrigt sådana träd, 



