33 



om inrättande av distriktsstjTclser. Emellertid finner styrelsen det lor södra och mellersta 

 delarna av landet utarbetade förslaget i detta a^-seende bättre avvägt än det, som ä-amlagts 

 for Norrland och Dalarna, varest huvudparten av statens skogar äro belägna. 



Skolreviren inberäknade, och skogsvårdsomrädena i de fyra nordliga överjägmästaredistrikten 

 undantagna, finnas tor närsarande inom landet 127 revir. Enligt de skogssakkunnigas för 

 södra Sverige förslag skulle ungetar 42 av dessa revir falla pä de två sydligaste distrikten. 

 Äterstäende S5 revir skulle följdriktigt kräva 4 distrikt och detta än så mycket mer, som 

 revirens omfattning i Xorrland och DaJama är relativt mycket större än i de södra delarna 

 av landet. 



En konsekvens av förslaget för södra och mellersta delarna av landet vore alltså, att lan- 

 det i sin helhet fördelades pä minst 6 distrikt. 



Men även efter denna reduktion av distriktens areal jämfört med vad norrländska skogs- 

 värdskommittén föreslagit, skulle samtliga distrikten bliva sä stora, att det skulle bliva betydligt 

 längre avstånd frän distriktsstyrelsemas säten till de avlägsnare belägna re\-iren. än som för 

 en praktisk administration kan anses lämpligt. Ehiiru det med skogshushållningens utveck- 

 ling otvivelaktigt blir nödvändigt aa t'Örr eller senare inrätta distriktsstyrelser, såsom den 

 norrländska skogsvårdskommittén toreslagit och de skogssakkunniga for södra Sverige när- 

 mare utvecklat, sä håller likväl styrelsen före. att frågan blivit för tidigt väckt. Därmed 

 borde hälst anstå, tills den efter hand pågående re\"irdelningen hunnit så långt, att ett större 

 antal distriktsstyrelser krävdes, ^-armed då skulle följa, att dessa styrelsers distrikt bleve 

 mindre oformliga. 



Eders Kungl. Maj:ts befallningshavande ha i en del fall framhållit, att jämväl de ålig- 

 ganden med förvaltningen av kronans jordbruksdomäner, som nu tillkomma landsstaten och 

 domänintendenterna, borde överflyttas till distriktsstyrelserna. Jämlikt nådigt bemyndigande 

 av Eders Kungl. Maj:t den 15 december 1914 ha särskilda sakkunniga tillsatts för utredning 

 beträfTande ändringar i gällande bestämmelser angående utarrendering av kronans jordbruks- 

 domäner. 



Styrelsen anser sålunda, att betydelsefiilla frågor, som torde komma att beröra organisa- 

 tionen av distriktsstyrelser, ännu vänta j>å sin lösning. 



Styrelsen, som tillfiillo inser betydelsen av att domänstyrelsen, såsom affarsdrivande verk, 

 med underlydande instanser övertager länsstyrelsemas åli^anden med försäljning och upp- 

 börd, \-ilket icke torde kunna ske utan inrättande av distriktsstyrelser, skulle trots sina ovan 

 anförda betänkligheter icke %ilja påtaga sig ansvaret av att avstyrka inrättande av distrikts- 

 styrelser på endast förenämnda skäl. Men det finnes ett annat skäl, som for närvarande absolut 

 torhindrar torslagets genomförande, och detta är den rådande bristen på tjänstemän. 



Enligt de skogs sakkunnigas för södra Sverige förslag skulle 19 nya jägmästare i lan- 

 det söder om Xorrland och Dalarna och därjämte for samma landsdel, undantagandes l-pp- 

 land och Västmanland, I ny överjägmästare tillsättas. För närvarande finnas 16 revirassisten- 

 ter i de 5 södra överjägmästardistrikten. Om nu dessa befordrades till jägmästare, skulle 

 dock erfordras jtterligare 3 assistenter tor att besätta de nya jägmästarbefattningama. vilka 

 assistenter i så fall finge tagas från Xorrland och Dalarna. För att under år 19 16 kunna 

 fullgöra de mest maktpåliggande arbetena å de allmänna skogarna i Xorrland samt å de 

 enskilda skogar därstädes, som stå under skogsstaiens kontroll, har tor detta år sä gott som 

 allt skogsindelningsarbete i hela landet måst inställas. Styrelsen hade enligt ursprunglig 

 plan enbart i Xorrland under är 1916 ämnat sysselsätta minst 30 tjänstemän med skogs- 

 indelningsarbete. Och till och med skogstaxatorstjänster hava måst hållas obesatta. Därjämte 

 har styrelsen själv nödgats arbeta med alldeles otillräcklig personal. Detta beror därpå, att 

 dels avverkningarna höjts ä flSrutnämnda skogar, dels nu gällande högkonjunkturergivit anledning 

 tiU förmånliga anställningar i enskild tjänst. Dessa anställningar ha lockat ett större antal än 

 eljest av de utexaminerade eleverna att föredraga enskild tjänst framför statstjänst. Även äldre 

 tjänstemän ha av denna anledning lämnat qänsten. Ett större antal tjänstemän har tagits i 

 anspråk tor kommittéuppdrag och andra offentliga utredningjir, for skogshögskolan, skogstor- 

 söksanstalten m. m. Oaktat dessa personer till stor del utgöras av extra tjänstemän, måste 

 därigenom — dock även på grund av sjukdom — tor närvarande icke mindre än 13 ordi- 

 narie jägmästarbefattningar uppehållas på torordnande. Visserligen har jämlikt Eders Kungl. 

 Maj:ts nådiga beslut ett ökat antal elever uppä forslag av domänstyrelsen från och med år 

 191 7 antagits till fortsatt utbildning ^■id skogshögskolans förberedande jägmästarkurs, men 

 någon egendig inverkan håirav kan dock icke göra sig gällande förrän om ett flertal år. 



3- Skogsvårds fareniytgeni Tidskri/t iqiy. Bil. 2. 



