39 



och utöva den kontroll mot missbruk, som kunde följa med jägmästarens ökade befogenhet. 

 Emot förslagen litt. B:b. c har styrelsen endast den erinran, att på torut anfön motiv ordet 

 distriktsstyrelsen a bör utbytas mot »överjägmästaren»; 



A<: och B:d beröra samma befogenhetsomräde. Beträffande dessa förslag far st^Telsen 

 antora följande. 



Nu gällande föreskrifter angående jämkningar i de enligt fastställt torvalmingstorslag be- 

 viljade anslag innehållas i punkt 49 av 19 10 års reglementariska toreskrifter för skogsstatens 

 tjänstetor>"aItning. Enligt dessa toreskrifter äger jägmästaren, sedan för»-altningstorslaget av 

 domänstyrelsen fastställts, utbetala kronan åliggande skatter och onera, även om anslagsbe- 

 lopf>et härför överskrides samt. dä verkliga skäl därför t'oreligga. göra jämkning mellan an- 

 slagsbelopp — dock icke ifråga om anslag till skogsbevakning eller till maximibelopp an- 

 gi\-na anslag — enligt följande grunder: 



anslag till indelning och uppskattning må ökas efter behov med överskott från andra 

 titlair, men överskott å indelning och uppskattning må ej disponeras för andra ändamål; 



i anslag till avverkning och skogsodling må jämkning i mån av behov göras mellan 

 sädana anslag tor samma skog och tor skilda skogar, för vilka avkastningen redovisas gemen- 

 samt, men jämkning mellan andra anslag^titlar och anslag till a^■verkning och skogsodling 

 må äga rum endast i fråga om höjning av beloppen till a\-v-erkning och skogsodling; 



anslag till vägar, rägdngsrensning och hägnad samt dikning må av jägmästaren höjas i 

 mån av behov med intill 25 % av anslaget, där så kan ske genom jämkning mellan de till 

 dessa titlar hörande anslagsbelopp för skogar av ett och samma slag. 



Härav framgår, att jägmästaren icke torde anses vara allttor starkt bunden, torutsatt dock 

 att hans eget förvaltningstorslag varit fullständigt och väl a-\Tägt. Det mä firamhållas, att 

 omständigheter kunna inträffa, som föranleda jämkningar i de beviljade anslagen. Sä kan 

 det förekomma, att pä grund av stegrad efterfrågan å \"issa slag av virke såsom slijjers. 

 kolved. brännved m. m. anslagen tor av^-e^kning, aptering och utdri^-ning av sädana skogs- 

 alster behöva ökas, varemot vissa byggnadsarbeten kunna anstå. At jägmästaren har därför 

 enligt ovan refererade bestämmelser i vissa fall inrymts en avsevärd rätt till jämkningar. 

 I andra fall har överjägmästaren torbehållits rätten att bevilja jämkningar mellan skilda 

 anslag. Så äger överjägmästaren enligt punkt 4.9 av 19 10 års reglementariska toreskrifter 

 att, om överskott ä anslagstitlar därtill lämna tillgäng, medgiva dels höjning av anslag till 

 byggnadsarbeten och inventarier med intill 25 % av anslagets belopp, dels ock utgifter till 

 angelägna ändamål, som i utgiftsförslaget icke upptagits. Så länge distrikten äro begränsade 

 till ej alltför stort omfång, torde jägmästaren ganska lätt kunna, dä så erfordras, meddela 

 sig med överjägmästaren i dylika frågor. Vissa jämkningar eller höjningar av anslag äro 

 förbehållna domänstyrelsen, såsom höjning av belopp tor extra bevakning, anskaffande eller 

 flyttning av telefon, tor skogsskötseln icke nödiga inventarier, byggnads- och andra arbeten 

 ä bevakareboställen och bostadslägenheter tor skogspersonalen samt for arbeten å sådana 

 ecklesiastika boställen, som ej varit upptagna i förvaltningstorslaget. Härvid må erinras, att 

 fall kimna inträffa, dä styrelsen ej anser sig kunna bifalla en höjning av ett anslag på be- 

 kostnad av ett annat utan att underställa ärendet Eders Kungl. Maj:ts prövning. 



Styrelsen anser alltså, att nu gällande bestämmelser rörande jägmästares rätt till över- 

 skridande av anslagsbelopp och till jämkning mellan anslagsbelopp fortfarande böra till- 

 lämpas. Och vill styrelsen dessutom framhålla, att denna jägmästaren jämlikt punkt 49 av 

 1 9 10 års reglementariska föreskrifter meddelade rätt i hu\~udsak är större än den de skogs- 

 sakkunniga tor södra Sverige velat tillerkänna honom. 



Emot öveijägmästamas yttranden i dessa fr^or har styrelsen intet att erinra; 



A:d och B^e sammanfalla. För när>arande gälla följande bestämmelser: 



I de sex norra länen skall från allmän skog salt ^-irke i allmänhet vara a%-\'erkat och ur 

 skogen bortfört tore den i jidi året etter det, dä försäljningen ägt rum. dock att köparen 

 äger fullgöra avverkningen intill den i därpå toljande juli, om han inom torstnämnd tid 

 därom gjort anmälan hos vederbörande jägmästare, samt beträffande ö>Tiga delar av landet, 

 att vad i auktionsvillkoren eller eljest i vederbörlig ordning bli\-it bestämt skall följas. 

 Önskar köpare av virke längre tid tor a\~verkning och a^-forsling äger domänstj-relsen där- 

 om besluta, dock att tiden ej må utsträckas över fem år från virkets utstämpling och för- 

 säljning. Försummar köpare göra anmälan om torlängd tid tor a\-verkning, har han torlorat 

 sin rätt till \-irket. 



Styrelsen far framhålla, att en ändring i dessa föreskrifter, varom styrelsen den 27 oktober 



