40 



1909 i underdånig skrivelse angående vissa ändringar i nådiga förordningen den 26 januari 

 1894 angående hushållningen med de allmänna skogarna i riket gjort framställning, är av 

 behovet påkallad. Denna ändring bör inriktas på att befria styrelsen frän ärenden av hit- 

 hörande art och överlåta beslutanderätten därom till jägmästarna. I det förslag till förord- 

 ning angående de allmänna skogarna i riket, som styrelsen å sid. loi och följande i detta 

 utlåtande framlagt äro i den föreslagna § 49 bestämmelser i detta avseende givna, enligt 

 vilka vederbörande jägmästare äger att meddela föreskrifter angående avverkning och av- 

 forsling av virke. 



B:f. Emot detta förslag har styrelsen intet att erinra; 



B:g. Styrelsen anser sig ej kunna tillstyrka detta förslag, som innebär, att jägmästaren skall 

 äga pröva ansökning om utsyning av virke till reparation av prästgård och kyrka. Det 

 förekommer ej sällan, att en utsyning till nu ifrågavarande ändamål kan ske allenast genom 

 förskottsa\'\'erkning eller genom att jämkning äger rum i en fastställd hushållningsplan. Vid 

 tiden för ombyte av boställshavare kan en utsyningsfråga vara beroende av, huruvida virket 

 bör tagas från den avträdande eller tillträdande boställshavarens hyggen, vilket för boställs- 

 havaren är av ekonomisk betydelse, när denne åtnjuter andel av skogsavkastningen. Dylika 

 utsyningsfrågor hava varit underställda Eders Kungl. Maj:ts prövning. Då det är av vikt, 

 att deras rätt, som beröras av dessa frågor, i varje fall konsekvent och behörigen beaktas, 

 och då ett bedömande av dessa utsyningsfrågor i många fall kräver juridisk sakkunskap, 

 far styrelsen för sin del hemställa, att dylika ärenden i varje fall må hemfalla under styrel- 

 sens prövning. 



Emot vad överjägmästarna i denna fråga yttrat, har styrelsen intet att erinra; 



BJi. Åliggandet för jägmästaren att verkställa utsyning av arrendatorer och boställs- 

 havare tillerkänt husbehovsvirke, vare sig framställning därom gjorts eller icke, torde böra 

 förtydligas sä, att jägmästaren, då framställning om utsyning icke gjorts, bör före förrätt- 

 ningens verkställande inhämta utsyningstagarens mening. Det kan nämligen förekomma, att 

 denne önskar något års uppskov med utsy ningen för att därefter erhålla sådan för ett flertal 

 år på en gång i följd av ett tillfälligt större virkesbehov. Dylik utsyning får givetvis icke 

 omfatta ett större antal år, än som motsvarar den del av arrendeperioden, för vilken borgen, 

 där sådan förekommer, är ställd. Så har det förekommit, att husbehovsvirke avverkats i 

 förskott in på nästkommande arrendeperiod, vilket särskilt vid ombyte av arrendatorer eller 

 vid förändringar i egendomens disposition vållat förvecklingar. Vidare böra i bestämmelserna 

 angående dessa husbehovsutsyningar, jämlikt § 20 av nådiga instruktionen för skogsstaten 

 den 28 april 1916, inryckas, att kronojägare, där jägmästare så prövar lämpligt, må på jäg- 

 mästares uppdrag utföra dylik utsyning, vilket även att döma av motivering å sid. 242 i be- 

 tänkandet torde varit de sakkunnigas mening. 



De yttranden, som i denna fråga avgivits av överjägmästarna och andra, sammanfalla i 

 det väsentliga med dessa styrelsens erinringar; 



B:i. Emot detta förslag har styrelsen intet att erinra; 



B:k. Intill dess distriktsstyrelser inrättats, och alltså så länge Eders Kungl. Majits befall- 

 ningshavandes åliggande att hålla auktionsförsäljningarna kvarstår, kan någon ändring i gäl- 

 lande föreskrifter rörande försäljning å auktion i enlighet med detta de sakkunnigas förslag 

 icke införas; 



B:I. Emot detta förslag finner styrelsen ingen annan erinran än den, att, intill dess di- 

 striktsstyrelser inrättats, orden »medlem av distriktsstyrelsen» utbytas mot »av Kungl. Maj;ts 

 befallningshavande förordnad landsstatstjänsteman», då denna allt fortfarande torde böra verk- 

 ställa vissa auktionsförsäijningar; 



Å.e och B:7n. Båda dessa förslag beröra försäljning genom infordrande av anbud. Me- 

 dan den norrländska skogsvärdskommittén härvid anser, att jägmästares prövningsrätt högst 

 bör gälla anbud intill 500 kronor, vilja de skogssakkunniga för södra Sverige utsträcka denna 

 rätt till prövning till 1,000 kronor. Emot detta sistnämnda förslag har styrelsen ingen er- 

 inran att göra. Förslaget motiveras väl dels av de alltmera stegrade virkesprisen, dels av 

 den allt friare förvaltande ställning, som bör tilldelas jägmästaren. Redan enligt nu gällande 

 bestämmelser, punkt 133 av reglementariska föreskrifter för skogsstatens tjänsteförvaltning af 

 den 31 januari 1910, har överjägmästaren kunnat lämna jägmästaren rätt till prövning av an- 

 bud intill 1,000 kronor. 



