i stort sett falla pä den personal, vilken vore underordnad revirtorvaltama, således på assis- 

 tenter och kronojägare. Behovet av denna ökning komme att framträda endast så småning- 

 om och i mån av möjligheten att med stegrad intensitet bedriva hushållningen. 



I en till styrelsen för avgivande av underdånigt utlåtande den 1 7 mars 1914 i nåder re- 

 mitterad underdånig skrivelse av den 16 mars 19 14 har de extra jägmästarnas förbund 

 framburit en kritik över vissa delar av den norrländska skogs\-årdskommitténs betänkande 

 huvudsakligen i avseende på dess uttalanden om revirreglering. Efter en utredning av are- 

 alförhålladen, finanser och arbetsintensitet inom de fem nordliga överjägmästaredistrikten fram- 

 håller förbundet, att en mycket betydande revirdelning behövdes >för att f\-lla de anspråk, 

 som ställas på revirpersonalen genom den starka utveckling mot ökad intensitet, som det 

 norrländska statsskogsbruket sedan är 1 90 1 undergått, och varav det i än högre grad allt- 

 jämt är mäktigt. ■> Förbundet uttalar vidare som sin åsikt, att extra tjänstemän i alltför hög 

 grad användes tor arbeten, som till sin natur blivit fullt ordinarie. ^ Inrättandet av de nya 

 tjänsters, yttrar förbundet, 5 vilka såväl kommittén som domänstyrelsen föreslagit for hand- 

 havande av den enskilda skogsvården i Norrland och Dalame, upphäver alltså i ingen män 

 statens förpliktelse till en skälig revirdelning blott och bart för att tillgodose statsskogsbru- 

 kets eget behov, ett förhållande som ock domänst},Telsen i sitt yttrande den I O november 

 1 9 13 framhållitJ. vilket yttrande avser domänstvrelsens underdåniga utlåtande över den norr- 

 ländska skogsvårdskommitténs torslag i vad det rör skogslagamas handhavande. 



Till domänstyrelsens förslag i underdånig skrivelse av den 28 januari 1914 angående in- 

 rättandet av 16 nya revir i Norrland, varav 4 revir skulle komma att omfatta huvudsakligen 

 statsskogar och 12 revir enskilda skogar, ansluter sig emellertid förbundet under framhållande 

 likväl av, att den föreslagna revirdelningen endast vore att anse som ett törsta steg, ^som 

 nödvändigtvis snarast måste följas av en \tterligare uppdelning av reviren > 



Rörande de förslag till revirreglering i de fem södra överjägmästaredistrikten och därtor 

 anförda motiv, som av de sakkunniga framförts, ävensom de yttranden i saken som överjäg- 

 mästare och andra avgivit får domänstyrelsen antora följande. 



St)Telsen får for sin del vitsorda den alljämt stegrade arbetsbörda, som under de sista 

 decennierna till följd av markinköp, överförande av allmänna skogar från skogsstatens kontroll 

 till skogsstatens omedelbara vård och förvaltning, höjd intensitet i skogsbruket m. m. kom- 

 mit att vila på jägmästarna. Med hänsyn till dessa forhållanden har styrelsen tid efter 

 annan avgivit förslag till revirregleringar, som avsett dels regleringar olika revir emellan, 

 dels ökning av revirens antal. I av-^-aktan på statsmaktemas beslut om revirreglering har 

 styrelsen dessutom, när till följd av markinköp eller av andra skäl arbetet inom visst revir 

 hastigt ökats, föreslagit åtgärder for torordnande av biträdande jägmästare och revirassistenter. 

 Vid dessa regleringsförslags uppgörande har givet^■is hänsyn måst tagas till landet i sin hel- 

 het. I Norrland, där redan från början de reviren tillmätta skogsarealerna varit oerhört 

 mycket större än i södra landet, har skogsskötseln under senare tider företett en relati\-t taget 

 ojämförligt mycket starkare stegring i intensitet än söderut. På grund härav har behovet 

 av revirregleringar alltjämt varit mest trängande i Norrland. 



Trots detta har emellertid de självständiga för\-altningsområdenas antal i de fem södra 

 distrikten sedan år 1909 ökats med 19 %. vartill kommer att revirassistenter förordnats till 

 ett alltjämt ökat antal. De äro för när%arande i förenämnda distrikt 15 helårs- och I halvårs- 

 assistent, varjämte finnes I biträdande jägmästare. 



Styrelsen far alltså framhålla, att omständigheter förelegat, som ej gjort det möjligt att 

 fullt hålla jämna steg med den snabba utvecklingen, och att styrelsen, som vid sina reglerings- 

 förslag haft att aktgiva på landet i dess helhet, ingalunda lämnat de södra landsdelarnas in- 

 tressen å sido. Den utredning i dessa avseenden, som av de sakkunniga förebragts, vill styrel- 

 sen emellertid beakta och med stöd av densamma alltjämt verka för en fortsatt uppdelning 

 av reviren i södra landet, i den män detta utan åsidosättande av de norrländska revirens yt- 

 terligare och större behov av reglering låter sig göra. 



Med anledning av de sakkunnigas uttalande å sid. 181. att revirassistenterna ägnat en av- 

 sevärd del av sin tid åt skogsindelningsarbete, får styrelsen i detta sammanhang erinra där- 

 om, att, sedan särskilda skogsindelningsassistenter under de senare åren fÖrordnats, re-vnras- 

 sistenternas arbete med skogsindelningar varit ganska ringa och att deras tid sålunda huvud- 

 sakligen och i många fall fullständigt ägnats åt biträde vid revirskötseln. 



Med avseende på de sakkunnigas motivering för den av dem föreslagna uppdelningen 



