kärens rekmeringsbehov. Liksom i fråga om jägmäslama krävdes for revirassistentema 

 en omläggning av sättet for respenningamas utgående, varom de sakkunniga längre fram 

 komme att avgiva torslag. 



Fasta skogsxndglningsassistenter borde anställas med årsforordnande for skogsindelningar 

 å alla skogar, Wlkas avkastning inginge till domän- eller kyrkofonden. Till dessa assistenter 

 skulle förutom ett visst månadsarvode utgå en enligt särskild lägre taxa beräknad ersättning 

 efter arbetsproduktens storlek. Genom denna avlöningsform skulle indelningstorrättaren spor- 

 ras till att uttora största möjliga arbete, varigenom bland annat hantlangningskostnaden vid 

 utearbetet skulle nedbringas. För de skogar, vilkas avkastning ej inginge till domän- eller 

 kj-rkofonden, borde med häns)Ti tiU sättet for kostnademas utgående — ersättning enligt 

 taxa — indelningsarbetet dock alltjämt verkställas av särskilt forordnade, tillfälliga forrätt- 

 ningsmän. 



Pe i disponibiliUt staendf extra jägmästarna komme att utgöras av «de )Tigsta från 

 skogshögskolan sist utexaminerade tjänstemännen». Deras tjänstgöring skulle bestå i till- 

 falliga förordnanden såsom revärassistenter for säsongarbeten, i vikariat- och vakansforord- 

 nanden och i direrse förrättningar med ersättning efter taxa. 



Med avseende på befordran till revirfönaltartjänst framhålla de sakkunniga, att det vore 

 av vikt, att den, som skulle befordras, besutte den administrationsförmåga, som krävdes vid 

 förvaltningen av ett revir och ledandet av de arbeten, som där bedreves. Ej enbart genom 

 teoretiska studier kunde denna kvalifikation torvärvas, utan erfordrades därför en grundlig, 

 praktisk skolning. Det gåves inom skogsstaten ett flertal extra tjänster, där nödig erfarenhet 

 i dessa avseenden icke tillägnades, såsom taxators-, dikningsledare-. överjägmästarassistent- 

 och skogsindelningsassistentbefattningar. Tjänster inom domänstvrelsen, skogshögskolan m. m. 

 vore även av denna natur. För befordran till ^e^"irtor^"alta^tjänst vore det alltså ej tillräckligt 

 att hava innehaft endast någon av nyssnämnda befattningar, utan borde även erfordras att 

 hava förvärvat viss erfarenhet i praktisk re%nrtjänst. För att de extra tjänstemännen skulle 

 kunna tillägna sig dylik erfarenhet borde de skogliga mj-ndighetema och närmast den lokala 

 mellaninstansen över^"aka och leda deras arbete och fortbildning och sätta dem i tillfälle att 

 under skickliga revirforvaltares ledning grundligt utbilda sig i ekonomisk skogstorvaltning. 

 Sattes ett be^^s om väl vitsordad sådan tjänstgöring säsom ett oeftergivligt villkor for be- 

 fordran tiU revirtorvaltartjänst, så torde det ej vara erforderligt, att någon tvångsplacering av 

 de extra tjänstemännen tillgrep>es. En >f)ä erkänt framstående sätt uöord rationell förvaltning 

 av enskilda skogar> borde även vara en merit \-id ansökning till ordinarie jägmästartjänst. 



I fråga om transport mellan ordinarie tjänster anföra de sakkunniga, att det med hänsyn 

 till den olikartade skogsvärden och ekonomiska förvaltningen inom revir i landets olika delar 

 i allmänhet vore mindre lämpligt att medgiva transpvorter av ordinarie jägmästare från ett 

 revir till ett annat. Transport borde endast ske i undantagsfall, vare sig det vore fråga om 

 förflyttning från Norrland till södra Sverige eller mellan två re%"ir inom landets södra och 

 mellersta delar. Olägenheten av, att ordinarie jägmästare transporterades, låge ej endast däri, 

 att ett revir kunde komma att förvaltas av en f>erson, som till följd av sin tidigare verk- 

 samhet saknade nödiga förutsättningar att bedöma de skog^svården m. m. berörande frågorna i 

 detsamma, utan även däri att den fond av personlig erfarenhet om de lokala tlirhållandena, 

 som samlats av den transporterade i hans tidigare verksamhet, plötsligt gjordes värdelös, samt 

 att därigenom kontinuiteten i skogsbruket torlorades. 



Ansåges emellertid »av humanitetsskäl > transport i ett eller annat fall böra ske, så borde 

 för dessa fall ej nägra geografiska gränser eller rayoner bestämmas. Den transptortsökandes 

 rent personliga skicklighet borde vara utslagsgivande, men borde itranspKjrt aldrig fa före- 

 komma, då ej den tran5p)ortsökande tidigare fullgjort en ^"äl vitsordad tjänstgöring i den trakt, 

 dit transporten skall ske. eller i trakter, vilkas skogliga förhållanden äro med densamma 

 överensstämmande. » 



Med stöd av vad de sakkunniga i ovan refererade frågor anfört hemställa de: 



>a^ att till revirtorvaltare skall utgå ersättning för hyra av exj)editionslokal med lägst loo 

 och högst 300 kronor årligen; 



b) att särskilda tilläggsarvoden tillerkännas de jägmästare, som tillika äro chefer för något 

 kronans sågverk eller annan staten tillhörig industriell anläggning; 



c^ att i fråga såväl om tjänsteställning och sättet for utnämningen som i fråga om löne- 

 förmåner och pension ecklesiastikrevirens jägmästare bliva fullt jämnställda med kronoparks- 

 revirens ; 



