7« 



De extra jägmästarnas förbund har velat göra gällande, att sågverksdriften å revir, där 

 dylik rörelse bedreves, i jämförelse med annan hushållning spelade en underordnad roll och 

 har till stöd härför meddelat, att det sågade virket ä 13 revir med sågverksanläggning år 

 1914 vid försäljning endast inbragte 18 % av hela bruttoförsäljningssumman. Räknar man 

 emellertid med de 10 revir med sågverksanläggning, vilka de sakkunniga omnämna å sid. 

 96 — 97 i betänkandet, och från vilkas förhållande de tydligen utgått vid avgivande av sina för- 

 slag, så befinnes, att försäljningssumman för dessa revir för sågat virke från skogar under 

 skogsstatens vård och förvaltning år 1914 uppgick till 28 % av hela bruttoförsäljningssum- 

 man, ändock bland dessa revir ingå en del, där sågverksrörelsen är mycket obetydlig. 



När styrelsen här ovan biträtt de sakkunnigas förslag om tilläggsarvode för förvaltningen 

 av sågverksrevir, har styrelsen endast avsett sådana revir, där det sågade virket vid försälj- 

 ning betingar en mera avsevärd procent av totala bruttoförsäljningssumman. 



Över de sakkunnigas förslag lift. c har styrelsen icke anledning att yttra sig, då detta 

 sammanhänger med förslaget om bildandet av särskilda kronoparks- och ecklesiastikrevir, 

 vilket styrelsen i det föregående ansett sig böra avstyrka. 



I enlighet med de sakkunnigas förslag litt. d och e skulle jägmästares fullmakter endast 

 avse viss tjänstegrad med därtill hörande löneförmåner, men ej visst revir, varjämte Eders 

 Kungl. Maj:t på förslag av domänstyrelsen skulle äga rätt att på administrativ väg till annat 

 revir eller annan därmed jämförlig befattning förflytta jägmästare, som befunnes olämplig för 

 den tjänst, han innehade. En i visst avseende liknande form för anställning förefinnes redan 

 inom skogsstaten, såsom de sakkunniga även påpekat. Jämlikt § 78 av 1916 års förnyade 

 nådiga instruktion för skogsstaten må sålunda ordinarie bevakare, som befinnes ej vidare 

 nöjaktigt uppfylla sina åligganden, där han är anställd, men lämpligare kan användas å annan 

 tjänstgöringsort, av domänstyrelsen förflyttas, dock utan minskning i den lön, som han förut 

 åtnjutit. 



De betänkligheter, som av överjägmästare, föreningen Sveriges ordinarie jägmästare m. fl. 

 uttalats mot de sakkunnigas ovan anförda förslag, anser sig styrelsen icke böra tillmäta större 

 vikt. Det urval, som numera sker bland aspiranter till skogshögskolan, den grundliga un- 

 dervisning, som där meddelas, samt den säkrare kännedom, som högre skogliga myndigheter 

 genom en vidgad inspektion och kontroll förvärva ej minst om de tjänstemäns kvalifikationer, 

 som ännu ej vunnit befordran till jägmästaretjänst, giva en borgen för, att misstag mera 

 sällan torde behöva begås vid tillsättande av dylika befattningar. Den tvångsförflyttning, 

 som möjliggöres genom dessa förslag, torde sålunda endast i extrema och sällsynta fall 

 komma att tillämpas. 



Styrelsen får därföre för sin del med instämmande i de av de sakkunniga anförda motiven 

 biträda dessa deras förslag, vilka uteslutande synas vara ägnade att främja en i varje fall såvitt 

 möjligt god skogsförvaltning, ävenson uttala sig för, att ersättning för flyttningskostnaderna i 

 dylika fall mätte beredas tjänstemännen, vilken ersättningsfråga torde hemfalla till behand- 

 ling av 191 5 års lönekommission. 



De sakkunniga hava avgivit flera förslag, litf. f, g, h, i, k, I och m, som beröra anställ- 

 ning, befordran m. m. av den extra personalen. I dessa förslag äro dock icke inbegripna 

 överjägmästarassistenter och skogstaxatorer och detta på den grund, att enligt de sakkunnigas 

 förslag till inrättande av distriktsstyrelser därstädes anställda assistenter — motsvarande nu- 

 varande överjägmästareassistenter — och skogstaxatorer skulle överföras på ordinarie stat 

 och utnämnas av domänstyrelsen. 



Enligt deft norrländska skogsvårdskonimittéiis förslag skulle assistenter vid distriktssty- 

 relser anställas jiå ordinarie stat och tillsättas av domänstyrelsen. 



Ehuru styrelsen tillsvidare ansett sig böra avstyrka organiserandet av distriktsstyrelser, 

 anser styrelsen dock intet hinder möta för, att såväl överjägmästarassistent- som skogs- 

 taxatorsbefattningar utan avbidan på distriktsstyrelsers inrättande överföras på ordinarie stat. 

 För överjägmästarnas verksamhet är det av vikt, att ombyte å innehavare av dessa tjän- 

 ster ej sker alltför ofta. Även är det önskligt att dessa tjänster såvitt möjligt besättas med 

 personer, som utövat en längre tids praktisk tjänstgöring, vilket hittills i regel ej varit fallet, 

 då dessa tjänster oftast ansetts som övergängsplatser till andra mera förmånliga extra an- 

 ställningar. 



Då ett genomförande av kommittérades förslag om överförande på ordinarie stat av över- 

 jägmästarassislentbefattningarna helt visst komme att göra dessa tjänster mera eftersträvans- 

 värda och ägnade att för längre tid kvarhålla sina innehavare, vill styrelsen för sin del 

 biträda detta deras förslag. De nuvarande överjägmästarassistenternas antal är 12. 



