Eders Kungl. Maj:t befallTungsharvande i Stockholms, Hallands och Malmöhus' län ha 

 i&åga om dessa förslag framställt vissa erinringar. Sålunda ifrågasattes huruvida icke i 

 många fall egnahemsanläggningar i bygderna i närheten av skogarna med eller utan sär- 

 skilt understöd av statsmedel skulle kunna bidraga tiU en lösning av skogsarbetarefrdgan, 

 utan att allttor stora krav genom byggnadskostnader ställdes pä statsmedlen. Beträffande de 

 sakkunnigas förslag om endast femärig arrendetid framställes den erinran, att såväl statens 

 intresse av att under en längre tid tramät vara säkerställd i fråga om erforderlig arbetskraft 

 som skogsarbetarens önskan aa; veta sig la under längre tid kvarbo å lägenheten härigenom 

 icke skulle tillgodoses. 



För egen del får domänst}Telsen anföra. 



Styrelsen delar i huvudsak de synpunkter pä skogsarbetare frågan, som framförts av de 

 sakkunniga. Styrelsen anser det sålunda vara befrämjande tor statens skogshushållning, att 

 den mängtald av olikartade skogsarbeten, som medfölja ett rationellt skogsbruk, utföras av 

 ett tillräckligt antal fasta och -nå. dessa göromål ^Tinda arbetare, då härigenom tor\-isso en 

 såväl bättre arbetsprestation som en jämnare tillgång på arbetskraft erhålles. Särskilt gäller 

 detta södra och mellersta Sverige, där tillgången på folk, sedan upp%-äxtåren ^•ant vid skogs- 

 arbeten, är avsevärt mindre än i Norrland. 



De rikligare tillfillen till arbetsförtjänst, som i södra delarna av landet erbjudas vid indu- 

 striella och andra företag, ha emellertid i många fall %-ållat svårigheter tor tillgodoseendet 

 av en jämn tillgång på arbetskraft för de allmänna skogamas behov, vårtor det icke kunnat 

 undvikas, särskilt i trakter där skogsbruket intager en mindre dominerande ställning, att 

 lösa arbetare i rätt stor utsträckning mast an\"ändas. Styrelsens strävan går emellertid ut 

 på att genom upplåtande av lämpliga lägenheter tor skogsarbetare, så^^äl av körare- som 

 huggaretorp, samt genom reglerande av arbetsprisen frånkomma de olägenheter, som äro 

 förenade med användandet av tillfälliga arbetare i tor stor utsträckning. 



Styrelsen lar emellertid ft^mhålla, att det i södra Sverige finnes en icke t"åtalig befolkning, 

 som. bosatt på egna lägenheter, under \issa dder av året ^-id kulturer o. d. haft sitt uppe- 

 hälle av arbeten å de allmänna skogarna. Och vad Norrland beträffar må framhållas, att 

 större delen av allmogen därstädes vintertid, då ej jordbruksarbeten upptaga den, för sitt 

 livsuppehälle äro hänvisade till skogsarbeten. Men även under den tid av året. dä snö icke 

 täcker marken, måste en stor del av den jordbrukande befolkningen i Norrland under längre 

 eller kortare lider söka sin utkomst genom arbete i skogarna, emedan decma befolknings ägolotter 

 ofta äro allt för små tor att under denna rid helt kunna taga dess arbetskraft i anspråk, vilket tor- 

 hållande gör sig allt mera gällande, ju längre man kommer norrut. Och i samma grad till- 

 taga statsskogamas areal i torhållande rill hela skogsarealen. Därtill finnes ett betydande 

 antal av egnahemsägare med sä ringa jordareal, att de till huvudsaklig del måste skaffa sig 

 förtjänster genom skogsarbete, vartill de i övrigt, likasom den största delen av den norr- 

 ländska befolkningen, äro vanda från barndomen och väl skickade. Då sågverken i Norrland 

 under vintern i de flesta fall inskränka driften, där den icke under viss tid alldeles inställes. 

 blir ett stort antal sågverksarbetare arbetslösa, vilka under dessa rider hittills sökt sig arbete 

 vid skogsavverkningarna. Och då det är av största betydelse, att dessa vid skogsarbete 

 vana arbetare allt fortfarande kunna beredas sådant skogsarbete, bör tilltälle därtill även 

 framdeles givas dem. Vid reglerandet av den fasta tillgången pä skogsarbetare å de all- 

 männa skogarna måste hänsyn tagas till den befolkning, som endast viss del av året sedan 

 gammalt för sitt uppehälle haft an räkna på och allt framgent måste söka sig en periodisk 

 förtjänst å skogsarbeten. Visserligen gäller detta framför allt Norrland, men även tor vissa 

 delar av södra landet är det av vikt att beakta detta forhållande. 



I detta sammanhang må framhållas, att socialstyrelsen i en utredning, framlagd ar 1916, 

 över skogsarbetarnas levnads- och arbetstorhällandena i Värmland. Dalarna och Norrland 

 påp>ekat den cirkulation av arbetskraft, som under årets lopp gör sig gällande mellan å 

 ena sidan träforädlingsindustrien, å den andra skogsavverkningen och flottningen. I samma 

 utredning uttalar socialstvTclsen vidare, att tillgången pä skogsarbete växlade högst väsent- 

 ligt under de olika årstiderna, sä att man under nuvarande torhållanden i stort medeltal 

 kunde räkna med, att antalet arbetare, som kunde sysselsättas om sommaren icke uppginge 

 rill hälften av den erforderliga arbetskraften under vinterhalvåret Pä åtskilliga ställen i 

 landet, speciellt i övre Norrland, sv-ntes vndare skogsarbetet vara allttor ojämnt och säsong 

 artat, tor att man helt skulle kunna bliva i stånd att utnyttja arbetskraften hos fasta skogs- 

 arbetare, varigenom en dylik organisation komme att ställa sig for dyrbar. Därest det bleve 

 ftåga om att genom åtgärder från det allmännas sida söka åstadkomma den sociala nybild- 



